ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року м. Дніпро Справа № 904/941/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Іванова Т.В.) від 27.06.2025р. у справі № 904/941/25

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" (52012, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Партизанське, вулиця Заводська, будинок 14-А, ідентифікаційний код 44819041) 
про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 2 226 123,25 грн на підставі договору №2403000039 від 15.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2 226 123,25 грн, з яких 11 529,12 грн – штраф, нарахований відповідно до умов пункту 7.3. договору №2403000039 від 15.03.2024, 1 430 121,01 грн - пеня та 784 473,12 грн - штраф, нараховані відповідно до умов пункту 7.4. договору №2403000039 від 15.03.2024.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025р. у справі № 904/941/25: 
- позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 2 226 123,25 грн на підставі договору №2403000039 від 15.03.2024 - задоволено частково;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 11 529,12 грн. – штрафу за порушення умов договору в частині поставки неякісного (некомплектованого) товару у розмірі, 429 036,30 грн. – пені у розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, 784 473,12 грн. – штрафу за порушення умов договору в частині непоставки товарів та 26 713,48 грн. – витрат по сплаті судового збору;
- в іншій частині задоволення позовних вимог – відмовлено. 
Приймаючи рішення, суд зменшив розмір нарахованої відповідачу пені на 70%.
Не погодившись з вказаним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Укртрансгаз", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025р. у справі № 904/941/25 в частині відмови у стягненні пені у розмірі 1 001 084, 71 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
За доводами Акціонерного товариства "Укртрансгаз" відповідач жодним чином не повідомляв його про неможливість виконання договору в обумовлені терміни. Також, у поясненнях по суті справи відповідач не наводить жодних аргументів та не надає доказів, які б слугували обґрунтуванням для невиконання ним взятих на себе зобов`язань по договору, тоді як відповідачем недопоставлено товарів по Договору на суму 7 789 531,20 грн.
Суд першої інстанції мав всі правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі, але цього не здійснив, посилаючись на доводи, з якими законодавець не пов`язує реалізацію судом свого права на зменшення розміру санкцій.
Також, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАЄР", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025р. у справі № 904/941/25 частково і змінити його, шляхом викладення резолютивної частини рішення у наступній редакції: позовні вимоги задовольнити частково; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 11 529,12 грн штрафу за порушення умов договору в частині поставки неякісного (некомплектованого) товару у розмірі, 429 036,30 грн пені у розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, 306 521,40 грн. штрафу за порушення умов договору в частині непоставки товарів та 8 815,45 грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" посилається, що позивач вже скористався своїм правом на відшкодування пені та штрафу за договором, оскільки банківською гарантією, що становить 5% ціни Договору, було забезпечено виконання принципалом (відповідачем) зобов`язань за договором. Сплачені кошти в подальшому було повернуто відповідачем банку.
За наслідками реалізації оскаржуваного судового рішення, відповідача буде притягнуто до цивільної відповідальності двічі за одне і те саме порушення. 
За доводами відповідача, сума отримана за гарантією, повинна зменшувати загальний розмір відповідальності боржника, включаючи суму штрафних санкцій, оскільки за своєю суттю вона виконує одну і ту ж функцію - компенсувати шкоду, завдану порушенням зобов`язань.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2025 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., суддів – Чус О.В., Дарміна М.О.
30.07.2025 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження), за результатами якої для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., суддів – Мороза В.Ф., Дарміна М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз", призначено її розгляд у судове засідання на 25.11.2025р. о 11:15 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ДАЄР", приєднано її до спільного розгляду з апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз", розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.11.2025р. о 15:00 год.
24.11.2025 у зв`язку з вчиненням процесуальної дії – відкриття провадження, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів для передачі справи раніше визначеному складу суду: головуючому судді Чередку А.Є., суддям – Чус О.В., Дармін М.О.
У судовому засіданні 25.11.2025 оголошено перерву до 23.02.2026 на 14:15.
Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР".
За його доводами, неустойка і банківська гарантія є різними способами захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, різними засобами забезпечення виконання господарських зобов`язань. Зазначені способи мають різну правову природу і не є взаємовиключними.
Отже, можливість стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення строків поставки товару за договором не залежить від реалізації позивачем свого права на звернення стягнення за банківською гарантією.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 15.03.2024 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № 2403000039 (далі – договір, а.с. 8-12).
До вказаного договору також укладено наступні додатки:
- додаток №1 – специфікація (а.с. 13-14), а також продовження до нього – Технічні вимоги і якісні характеристики товару: Арматура трубопровідна: крани, вентилі клапани та подібні пристрої (Засувки) (а.с. 14-25);
- додаток №2 – гарантійні зобов`язання (а.с. 26);
- додаток №3 – вимоги до банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу (а.с. 26-29).
За умовами пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується у визначений договором строк передати у власність покупця "Арматура трубопровідна: крани, вентилі клапани та подібні пристрої (Засувки)" (далі - товари), зазначені у специфікації, яка наведена у додатку 1 до договору (далі - специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.
Згідно із пунктом 1.2 договору найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниці виміру, ціни за одиницю, строк та місце поставки, інші вимоги до товарів зазначаються у специфікації.
Відповідно до пункту 2.1 договору якість та комплектність товарів повинні відповідати вимогам ГОСТ, ДСТУ, технічних умов, технічної або іншої документації, які зазначаються у специфікації до договору і містять вимоги до якості товарів.
Пунктом 2.2 договору передбачено, що якість товарів не повинна бути нижчою від вимог щодо якості, встановлених чинним законодавством України та умовами договору для таких видів товарів.
Згідно з пунктом 2.4 договору постачальник зобов`язаний передати покупцеві товари у тарі та (або) в упаковці, що відповідає вимогам щодо якості і комплектності, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) державним стандартам, якщо такі передбачені.
За умовами пункту 3.1 договору ціна договору становить 9 559 034,40 грн., у тому числі податок на додану вартість – 1 593 172,40 грн.
Відповідно до пункту 3.3 договору ціна за одиницю товару наведена у специфікації.
Відповідно до пункту 4.2 договору передбачено наступний порядок оплати товарів:
- покупець здійснює авансовий платіж шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений у розділі 15 договору, в сумі 477 951,72 грн., що складає 5% від ціни договору, зазначеної у пункті 3.1 договору, протягом 5 робочих днів з дати отримання від постачальника оригіналу рахунку-фактури, за умови надання постачальником та прийняття покупцем безумовної безвідкличної банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу на суму не меншу від суми авансового платежу. Вимоги до банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу наведені у додатку 3 до договору. Банківська гарантія забезпечення повернення авансового платежу забезпечує повернення авансового платежу у разі порушення постачальником зобов`язання за договором (підпункт 4.2.1 договору);
- у разі ненадання постачальником протягом 5 робочих днів з дати укладення договору безумовної безвідкличної банківської гарантії повернення авансового платежу або не прийняття її покупцем через невідповідність умовам додатку 3 цього договору авансовий платіж покупцем не здійснюється. У цьому випадку несплата покупцем авансу не звільняє постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором, а оплата поставлених товарів здійснюється покупцем на умовах підпункту 4.2.3 договору (підпункт 4.2.2 договору); 
- покупець зобов`язаний оплатити постачальнику вартість переданих товарів, з урахуванням суми авансового платежу, у разі його здійснення, не раніше 7 та не пізніше 15 календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами пункту 5.8 договору (підпункт 4.2.3 договору);
За умовами пункту 5.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю товари у кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації.
Згідно із пунктом 5.3 договору поставка товарів здійснюється на умовах DDP "Поставка зі сплатою мита" (місце поставки визначається у Специфікації), Інкотермс-2010, з урахуванням умов пункту 5.1 договору.
Відповідно до пункту 5.7 договору приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за договором та відсутність у покупця претензій до постачальника щодо якості і комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному договором та чинним законодавством України.
Пунктом 5.8 договору передбачено, що датою поставки товарів за договором є прийняття Покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до пункту 5.13 договору і одночасна передача постачальником покупцю у повному обсязі наведених нижче таких документів: видаткової накладної; оригіналу рахунку-фактури; товарно-транспортної накладної; оригіналу паспорту та/або сертифікату якості та/або іншого аналогічного документу на кожну одиницю (або партію) товарів; документу про підтвердження строків придатності товарів (у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифікаті якості на товар); копія діючого висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи, виданого уповноваженим органом на товар; копія діючого сертифікату перевірки / експертизи типу / експертизи зразка на кожну позицію рукавичок з усіма додатками і протоколами випробувань, на які є посилання у сертифікаті, у відповідності до вимог Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 771; копія діючої декларації відповідності засобів індивідуального захисту до вимог Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 771, на кожну позицію рукавичок. 
Згідно із пунктом 5.9 договору у разі виявлення неналежної якості (комплектності) переданих товарів, покупець має право, незалежно від можливості використання товарів за призначенням, вимагати від постачальника за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення вартості товарів; 2) безоплатного усунення недоліків товарів у визначений покупцем строк, але не пізніше 30 днів з моменту отримання постачальником повідомлення покупця про виявлені недоліки товарів; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товарів.
Відповідно до пункту 5.10 договору у разі істотного порушення вимог щодо якості товарів (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявились неодноразово чи з`явились знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 
1) відмовитись від договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку і вимагати повернення сплаченої за товари грошової суми;
2) вимагати заміни неякісних (некомплектних) товарів на товари належної якості (комплектності) у визначений покупцем строк, але не пізніше 30 днів з моменту отримання Постачальником повідомлення покупця про заміну товарів.
Згідно із пунктом 5.11 договору якщо постачальник товарів неналежної якості не є їх виробником, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товарів і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до постачальника. 
За умовами пункту 5.13 договору приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється за умови надання документів, вказаних у пункті 5.8 договору.
Постачальник здійснює передачу товарів покупцю на умовах договору на підставі акта приймання товарів за кількістю та якістю, складеному в 3 примірниках (2 примірника для покупця, 1 примірник для постачальника) щодо приймання товарів, в якому зазначається: місце і дата складання акта приймання товарів за кількістю та якістю, реквізити Договору.
Покупець при отриманні товарів на склад проводить вхідний контроль. У випадку виявлення відхилень від вимог Договору та/або технічної документації, що наявна у Покупця та/або супровідної документації до товарів, наданої Постачальником, товари вважаються такими, що не відповідають вимогам щодо якості та підлягають заміні Постачальником на товари належної якості.
Згідно з пунктом 6.2 договору покупець має право, зокрема:
- не здійснювати оплату у разі ненадання та/або неналежного оформлення документів, зазначених пункті 4.3, пункті 5.8, пункті 5.13 договору (підпункт 6.2.2 договору);
- відмовитись від прийняття товарів у разі невідповідності їх якості (комплектності) технічним характеристикам, умовам поставки та відстрочити виконання своїх зобов`язань з оплати товарів до усунення претензії покупця (підпункт 6.2.3 договору);
- відмовитись від прийняття товарів у випадку порушення постачальником строків їх поставки, а також вимагати від постачальника сплати штрафних санкцій за порушення ним своїх зобов`язань, передбачених договором та чинним законодавством України (підпункт 6.2.4 договору);
- вимагати від постачальника здійснення поставки товарів на умовах договору (підпункт 6.2.5 договору).
Відповідно до пункту 7.3 договору за порушення постачальником умов договору щодо якості (комплектності) товарів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів. Сплата штрафу не звільняє постачальника від обов`язку замінити неякісні (некомплектні) товари на належні у випадках, визначених договором. 
Згідно із пунктом 7.4 договору за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10% вартості товарів, поставку яких прострочено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за договором. 
Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє по 31.09.2024, а в частині розрахунків – до їх повного виконання (пункт 12.1 договору).
Згідно із пунктом 12.3 договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Специфікацією (додаток 1 до договору, а.с. 13-14) сторони узгодили найменування товару, його технічні вимоги і якісні характеристики, одиницю виміру, кількість, ціну, загальну вартість, строк поставки (кількість календарних днів з дати укладення договору), місце поставки тощо. 
Так, загальна вартість товару складає 9 559 034,40 грн, у тому числі податок на додану вартість 1 593 172,40 грн; строк поставки – 90 календарних днів з дати укладення договору.
У продовженні додатку 1 до договору "Технічні вимоги і якісні характеристики товару" (а.с. 14-25) сторони узгодили найменування товарів, одиницю виміру, кількість, характеристики. 
Отже, відповідач повинен був здійснити поставку товару у повному обсязі у строк до 13.06.2024 (четвер) включно.
В рамках виконання умов договору відповідач здійснив часткову поставку товарів на суму у загальному розмірі 1 769 503,20 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:
- №3 від 18.04.2024 на суму 1 656 657,60 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 41); 
- №4 від 18.04.2024 на суму 57 645,60 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 40) - не прийнято;
- №4 від 24.05.2024 на суму 57 645,60 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 42);
- №20 від 30.08.2024 на суму 55 200,00 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 43)
За результатами приймання позивачем товарів по вказаним видатковим накладним, зокрема №4 від 18.04.2024 було встановлено їх невідповідність технічним та якісним характеристикам договору і специфікації, про що складено акт вхідного контролю ТМЦ №91А від 26.04.2024 (а.с. 34) із зазначеними виявленими недоліками щодо якості (комплектності) товарів. Відповідно до цього акту товар не був оприбуткований у зв`язку із невідповідністю умовам договору.
Позивач листом за №1001ВИХ-24-2698 від 29.04.2024 (а.с. 49) повідомив відповідача про виявлені недоліки поставлених за видатковою накладною №4 від 18.04.2024 товарів і просив направити уповноваженого представника (протягом 48 годин) для участі в роботі комісії з приймання продукції за кількістю та якістю.
В свою чергу відповідач листом №30/2-04 від 30.04.2024 (а.с. 31) просив позивача повернути надіслану йому продукцію для виправлення недоліків вказаних позивачем у листі №1001ВИХ-24-2698 від 29.04.2025.
У зв`язку із вказаним позивачем було повернуто відповідачу товар, поставлений відповідно до видаткової накладної №4 від 18.04.2024, про що сторонами складено і підписано акт про повернення поставленої продукції відповідно до договору №24030000 від 15.03.2024 (а.с. 30).
Відповідачем було усунуто виявлені недоліки та здійснено поставку товару належної якості (комплектності) відповідно до видаткової накладної №4 від 24.05.2024 на суму 57 645,60 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 42).
Товари, поставлені за видатковою накладною №20 від 30.08.2024 на суму 55 200,00 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 43), були поставлені відповідачем із порушенням строків поставки, передбачених укладеним між сторонами договором.
Частково договір поставки залишився невиконаним з боку постачальника, а саме: на суму 7 789 531,20 грн.
У зв`язку з цим 28.10.2024 позивач надіслав відповідачу претензію №1 від 28.10.2024 за вихідним номером 1001ВИХ-24-2681 (а.с. 44-47) про сплату штрафних санкцій, нарахованих відповідно до пунктів 7.3, 7.4 договору, на яку відповідач дав відповідь, в якій заперечував проти вимог.
У відповідь на вказану претензію відповідач надіслав на адресу позивача заперечення №08/11 від 08.11.2024 на вимогу (а.с. 48). 
Позивач посилається, що відповідач у визначений договором термін здійснив лише часткову поставку товару, також відповідачем було поставлено частину товару неналежної якості, у зв`язку з чим позивач нарахував штрафні санкції, що й стало причиною виникнення спору.
Статтями 11, 629 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договір. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 671 ЦК України, якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису (ч.ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України).
Також згідно ч. 1 ст. 682 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. 
Згідно ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як встановлено вище, 1) відповідач здійснював часткову заміну поставлених товарів на товари, які відповідають умовам договору, відповідно до видаткової накладної №4 від 24.05.2024 на суму 57 645,60 грн, 2) товари, поставлені за видатковою накладною №20 від 30.08.2024 на суму 55 200,00 грн, у тому числі ПДВ (а.с. 43), були поставлені відповідачем із порушенням строків поставки, передбачених укладеним між сторонами договором, 3) договір поставки залишився частково невиконаним з боку постачальника на суму 7 789 531,20 грн.
Вказані обставини не заперечуються відповідачем у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до пункту 7.3 договору за порушення постачальником умов договору щодо якості (комплектності) товарів Постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів.
Позивач просив суд стягнути з відповідача штраф за порушення умов договору в частині поставки неякісного (некомплектованого) товару у розмірі 11 529,12 грн.
Крім того, згідно із пунктом 7.4 договору за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10% вартості товарів, поставку яких прострочено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за Договором. 
Також, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню за загальний період з 14.06.2024 по 13.12.2024 у розмірі 1 430 121,01 грн та штраф у розмірі 11 529,12 грн. за порушення умов договору в частині непоставки товарів.
Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафів та пені, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно. Відповідач не наводить заперечень щодо правильності розрахунку цих складових.
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо необхідності зменшення суми штрафних санкцій на суму сплаченої банком позивачу гарантії.
Відповідно до ч. 1 ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що незважаючи на те, що загальною фактичною підставою виникнення права кредитора на отримання коштів як господарської санкції та за банківською гарантією є порушення боржником своїх зобов`язань, неустойка і банківська гарантія вважаються різними способами захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, різними засобами забезпечення виконання господарських зобов`язань. Зазначені способи мають різну правову природу і не є взаємовиключними. Сплата коштів кредитору гарантом і сплата штрафних санкцій боржником не належать до одного виду відповідальності. Відсутність в договорі застережень про альтернативність таких засобів свідчить про можливість їх одночасного застосування.
Отже, можливість стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення строків поставки товару за договором не залежить від реалізації позивачем свого права на звернення стягнення за банківською гарантією.
Вказане узгоджується і з положеннями ст.ст. 6, 627 ЦК України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Сторонами під час укладення договору було погоджено усі його умови, у тому числі щодо засобів забезпечення виконання зобов`язання за ним та відповідальності. Відповідачем такі умови прийнято без заперечень, тоді як суд не має права змінювати погоджені сторонами умови, які не суперечать закону.
Враховуючи наявність допущених відповідачем під час виконання договору порушень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення вказаних штрафних санкцій.
У свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), має забезпечити баланс інтересів сторін та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії / бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 910/8396/20, від 08.10.2020 у справі № 904/5645/19; від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20, від 05.03.2019 у справі № 923/536/18; від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18; від 06.09.2019 у справі у справі № 914/2252/18; від 30.09.2019 у справі № 905/1742/18; від 14.07.2021 у справі № 916/878/20).
Також Верховний Суд у справі № 911/2269/22 зазначив, що висновок про індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, виключає формування єдиних (для вирішення спорів про стягнення неустойки) критеріїв та алгоритму визначення підстав для зменшення розміру неустойки та критеріїв для встановлення розміру.
Подібні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 911/952/22.
Проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції зменшив заявлену до стягнення пеню на 70%. З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.
Колегія суддів приймає до уваги заперечення позивача щодо зменшення штрафних санкцій і те, що надмірне зменшення розміру неустойки фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання.
Однак, враховуючи судову практику, неустойка не може виступати каральною санкцією на боржника, оскільки повинна мати тільки компенсаційний характер.
Апеляційний суд приймає до уваги, що сума невиконаного зобов`язання складає більше 7 мільйонів, проте сукупний розмір штрафних санкцій складає третину від вказаної суми, що не є співмірним.
Також суд приймає до уваги, що зобов`язання у справі забезпечено також штрафом та банківською гарантією, які також компенсують наслідки неналежного виконання зобов`язань відповідачем. Тоді, як матеріали справи не містять доказів настання негативних наслідків для позивача, спричинених таким простроченням, у тому числі у вигляді збитків.
Окрім того, визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, і в даному випадку судом першої інстанції було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та становище як відповідача так і позивача у даній справі; таке зменшення неустойки враховує інтереси як боржника, так і кредитора, вимогу якого щодо компенсації за порушення умов договору враховано судом. На думку апеляційного суду, зменшення судом першої інстанції пені на 70% не порушить інтереси позивача і не стане надмірним тягарем для відповідача.
Стосовно покладення на відповідача усієї суми судового збору без врахування їх часткового задоволення, колегія суддів зазначає, що спір у даній справі виник в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором, а часткове задоволення позовних вимог обумовлене реалізацією судом свого права на зменшення неустойки, а не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині, в даному випадку суд першої інстанції обґрунтовано стягнув судовий збір з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
З огляду на викладене, доводи апелянтів не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів апеляційного розгляду, сплачений за подання апеляційних скарг судовий збір слід залишити за апелянтами у сплачених ними сумах.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЄР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025р. у справі № 904/941/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025р. у справі № 904/941/25 – залишити без змін.
Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на Акціонерне товариство "Укртрансгаз" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАЄР".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 02.03.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко 

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін