Справа № 944/4289/25 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю. М. 
Провадження № 33/811/583/26 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 квітня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю захисника Галича П. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Галича П. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив: 

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 16.03.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 10.08.2025 о 14 год. 40 хв. в с. Ясниська, на вул. Промисловій, 4, керував автомобілем марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Огляд на визначення стану сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER 6820», результат 0,29 проміле. Водій відсторонений від керування транспортним засобом. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
На зазначену постанову захисник Галич П. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а відтак працівники поліції зобов`язані були доставити його до медичного закладу. Зазначає, що суд провів розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та самостійно витребував з органу поліції повний відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, чим було порушено право останнього на захист та доступ до правосуддя. Звертає увагу, що час вчинення правопорушення та проведення огляду в протоколі відрізняється з часом, зазначеним у постанові та наявних відеозаписах. Крім того, зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним.
Заслухавши доводи захисника Галича П. О., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 418532 від 10.08.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протоколу тесту №2065 від 10.08.2025 року за результатом огляду із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 0,29% проміле алкоголю; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.08.2025 року до Новояворівської ЦРЛ, відповідно до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, після зупинки транспортного засобу, встановлення особи водія та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого. 
Крім того, останній підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку приладу «Drager Alcotest», чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними, та відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення.
Разом з тим, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення на запитання працівників поліції не заперечив, що відмовляється проходити огляд в медичному закладі, а також те, що за день до цього вживав алкоголь та вважав, що огляд не покаже позитивного результату на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Порушення, на думку захисника, працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, не підтверджуються жодними доказами та не є істотними порушеннями, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним.
Неточності при зазначенні часу між протоколом та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції є формальними та жодним чином не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 , а також не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Твердження про те, що справа була безпідставно розглянута за відсутності ОСОБА_1 вважаю необґрунтованим, оскільки останній належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, а суд першої інстанції обґрунтував у оскаржуваній постанові підстави проведення розгляду справи у його відсутності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції проводив шість судових засідань, на жодне з яких ОСОБА_1 не з`явився, а захисник подавав клопотання про відкладення розгляду справи.
Водночас, як пояснив захисник в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 був призваний під час мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що не позбавляло його можливості взяти участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Вказану поведінку суд апеляційної інстанції розцінює як таку, що спрямована на затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Крім того, в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв захисник Галич П. О., який був присутнім в судовому засіданні, що свідчить про відсутність порушення права на захист ОСОБА_1 .
Голослівними є доводи апелянта про те, що суд самостійно та незаконно витребував з органу поліції повний відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, оскільки зазначене свідчить про об`єктивність суду першої інстанції при розгляді справи з метою встановлення всіх обставин справи, зокрема, дослідження обставин, на які покликалась сторона захисту.
На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. 
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя – 

постановив: 

постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Галича П. О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду       Головатий В.Я.