Справа № 522/5278/25-Е
Провадження 2/522/2168/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ

02 лютого 2026 року       м. Одеса 
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Зелінська К.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Таліон Плюс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 59358,25 грн.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2025 року, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивача було задоволено.
Заявник 05.08.2025 року надав до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Ухвалою суду від 29.10.2025 року вирішено заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 06.08.2025 року по цивільній справі № 522/5278/25-Е за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - - задовольнити. 
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2025 року по цивільній справі № 522/5278/25-Е за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – скасувати.
09.12.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач заперечує проти позову у зв`язку з необґрунтованістю нарахувань та порушенням процедури повідомлення боржника про відступлення права вимоги. Зокрема, ТОВ «Таліон Плюс» не надало доказів належного інформування Відповідача про укладення договору факторингу та не підтвердило факт вручення вимоги про дострокове розірвання договору, що свідчить про недотримання досудового порядку врегулювання спору. Окрему незгоду Відповідач висловлює щодо розміру нарахованих відсотків у сумі 39 239,25 грн, які значно перевищують орієнтовну вартість кредиту, зазначену в паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ», та є арифметично непідтвердженими. Крім того, Відповідач наголошує на імперативних нормах Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», які в період дії воєнного стану звільняють позичальника від відповідальності за прострочення грошових зобов`язань, включаючи обов`язок сплати неустойки, штрафу та пені, що підлягають списанню. Оскільки позивачем не доведено правомірність нарахування відсотків та штрафних санкцій після настання прострочення в особливий період, Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні в частині суми заборгованості та відсотків.
Позивач у відповіді на відзив зазначає, що заперечення Відповідача є безпідставними та спрямованими на уникнення виконання договірних зобов`язань. Щодо повідомлення про відступлення права вимоги, Позивач наголошує, що Договір укладено в електронній формі, а його умови (п. 9.1.1.12 та 9.1.2.5) передбачають інформування боржника через Особистий кабінет, SMS або електронну пошту, що й було належним чином здійснено. При цьому підкреслюється, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення боргу. Факт переходу права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» підтверджується договором факторингу № МВ-ТП/3 від 08.10.2024, витягом з Реєстру боржників та платіжною інструкцією про оплату фінансування.
Стосовно нарахування процентів Позивач зауважує, що вимоги про стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу) не заявлялися, а нараховані суми є виключно платою за користування кредитом. Посилання Відповідача на завершення строку кредитування спростовуються умовами Договору (п. 7.3 та 11.1), згідно з якими кінцева дата повернення кредиту встановлена до 04.09.2029, а сам договір діє протягом 5 років. Нарахування процентів за базовою ставкою 1,5% на день припинилося лише 02.01.2025 у зв`язку з достроковим розірванням договору з ініціативи Кредитора через прострочення платежів. Позивач наголошує на презумпції правомірності правочину та зазначає, що Відповідач не надав жодних доказів (зокрема виписки з банківського рахунку) на спростування факту отримання коштів або неправомірності розрахунків, а тому позовні вимоги мають бути задоволені в повному обсязі. 
У судове засідання призначене на 28.01.2026 року з`явився представник відповідача, наполягав на обставинах викладених у відзиві.
Суд оголосив, що проголошення рішення відбудеться 02.02.2026 року.
У судове засідання призначене на 02.02.2026 року представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказав, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.
Відповідач є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Встановлено, що 05.08.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №982702117, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Згідно п. 5.1 Договору кожен окремий Транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця на рахунок Позичальника використовуючи реквізити Платіжної картки 4149-49ХХ-ХХХХ-1489, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором.
Згідно п. 8.3 Базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних.
ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
08.10.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №МВ-ТП/3, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» стало новим Кредитором у зобов`язанні.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 08.10.2024 до Договору факторингу №МВ-ТП/3, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №982702117 від 05.08.2024 року в сумі 59358,25 грн, з яких 20119,00 грн заборгованості по основному боргу, 39239,25 грн.
Згідно ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з ч. 1 ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При цьому припис абз. 2 ч. 1ст.1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Будь-яких доказів спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 16-18), який узгоджується із випискою по особовому рахунку, відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та аргументи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт укладення кредитного договору, отримання Відповідачем коштів та невиконання ним зобов`язань із повернення кредиту та процентів підтверджується матеріалами справи, а заперечення Відповідача не спростовують правомірності нарахувань.
Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за договором кредитної лінії № 982702117 від 05.08.2024 року в сумі 59358,25 грн.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1ст.141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 2422,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 610, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 259, 264, 273 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄРДПОУ 39700642) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі: 59358,25 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄРДПОУ 39700642) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Суддя          А.В. Науменко
У зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси повний текст рішення виготовлений 13.02.2026 року.

Суддя          А.В. Науменко

02.02.26