243/8844/25
3/243/258/2026
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
представника особи, що притягується
до адміністративної відповідальності Чеботарьової Ю.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2025 року, о 08 години 45 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Святогірськ Донецької області, по вул. Івана Мазепи, біля буд. № 72, керував транспортним засобом MERCEDES BENZ VITO, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
04 листопада 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Чеботарьової Ю.В. до суду надійшло письмове клопотання в якому вона просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Так, у вказаному клопотанні зазначено, що підстави зупинки транспортних засобів чітко перераховані в Законі України «Про Національну поліцію», а саме в ст. 35 даного закону. На відеозаписі можна побачити, що поліцейські не повідомляли ОСОБА_1 , на якій підставі його було зупинено. Жодних постанов, відповідно до яких ОСОБА_1 притягується до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять. А тому зупинка працівниками поліції ОСОБА_1 є безпідставною. На графічній позначці з бодікамери зазначено, що дана бодікамера видавалась ОСОБА_2 , натомість як відеофіксацію здійснював поліцейський ОСОБА_3 . Відеофіксація була розпочата 08:49 год., натомість як в протоколі часом керування транспортним засобом ОСОБА_1 зазначено 08:45 год., тобто відеофіксація події велась не з моменту початку виконання поліцейськими їх службових обов`язків. Враховуючи вищезазначене, порядок відеофіксації правопорушення відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису був грубо порушений. Звертає увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення часом керування ТЗ зазначено 08 год. 45 хв., натомість як сам протокол було складено об 08 год. 50 хв., а відеозапис розпочався об 08 год. 49 хв. Тобто з вищезазначеного випливає, що даний протокол був складений ще навіть до того, як поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Також звертає увагу суду, що направлення на огляд на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції була складено о 09 год. 02 хв., тобто вже після складання протоколу. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що його було складено старшим лейтенантом поліції Клиником Ярославом Олександровичем. Проте, нібито ознаки алкогольного сп`яніння виявлялись старшим лейтенантом поліції Соколовим Олександром Олександровичем, він же і пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складався поліцейським, який не виявляв у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння та навіть не спілкувався з ним. Щодо рапорту працівника поліції, то згідно постанови Верховного Суду по справі № 524/4668/17 рапорт не може слугувати доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім цього, даний рапорт був складений поліцейською Анастасією Корзун, яка не спілкувалась з ОСОБА_1 , не виявляла у нього ознаки сп`яніння та не пропонувала йому пройти огляд на стан сп`яніння.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Чеботарьова Ю.В. в судовому засіданні просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
?протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 034623 від 13 вересня 2025 року, відповідно до якого 13 вересня 2025 року, о 08 години 45 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Святогірськ Донецької області, по вул. Івана Мазепи, біля буд. № 72, керував транспортним засобом MERCEDES BENZ VITO, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився;
?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 вересня 2025 року до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ ОСОБА_1 , в результаті огляду якого, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови;
?рапортомстаршого інспектора БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП капітана поліції Корзун А. від 13.09.2025 року, з якого видно, що 13 вересня 2025 року, в складі екіпажу Циклон 605 ( ОСОБА_4 , Детюк, Корзун), о 08 год. 45 хв., нею, під час несення служби, у м. Святогірськ по вул. Івана Мазепи, біля буд. № 72, був зупинений транспортний засіб MERCEDES BENZ VITO, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 згідно п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений;
?відеозаписами, доданими до протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER або в наркологічному диспансері м. Слов`янська, але ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд. Також з відеозапису слідує, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, роз`яснена відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.
За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту з приводу того, що працівниками поліції було незаконно зупинено транспортний засіб.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Транспортний засіб MERCEDES BENZ VITO, під керуванням ОСОБА_1 має державний номерний знак НОМЕР_3 тобто зареєстрований в іншій країні, що давало поліцейському право на його зупинку.
Крім того, відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» під час воєнного стану поліцейські наділені повноваженнями перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів.
Як зазначено у п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадках порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
Подія даного судового розгляду відбулася 13 вересня 2025 року (під час запровадження в Україні правового режиму воєнного стану), тому вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування транспортним засобом, а в разі потреби проведення огляду транспортного засобу (що можливо звісно тільки після зупинки транспортного засобу), суд вважає правомірними.
Також суд не вважає недопустимим доказом у справі відеозапис з боді-камери поліцейського з тих причин, що бодікамера видавалась ОСОБА_2 , натомість як відеофіксацію здійснював поліцейський ОСОБА_3 , оскільки вищезазначені аргументи та заперечення сторони захисту не є суттєвими та фундаментальними, або такими, що доводили б невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення.
При цьому відеозапис з боді-камери поліцейського здійснювався у будь-якому разі відповідно до «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 р., та є належним та допустимим доказом у даній справі.
Крім того, відповідно до рапорту старшого інспектора БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП капітана поліції Корзун А. від 13.09.2025 року, 13 вересня 2025 року, у м. Святогірськ, вона несла службу в складі екіпажу Циклон 605, в який входили поліцейські на прізвища: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, судом встановлено, що збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було здійснено посадовою особою органу Національної поліції, що відповідає вимогам ст. 255 КУпАП.
Крім того, доводи сторони захисту про те, що інспектором, який використовував бодікамеру, яка закріплена за іншим працівником поліції, та цей відеозапис долучений до протоколу, на увагу не заслуговують, оскільки не мають істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу.
Щодо доводів сторони захисту про те, що доданий до протоколу відеозапис не містить фіксації всіх подій, то суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
На відеозапису відображений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.
Доводи сторони захисту, що відеозапис не є безперервним, що суперечить вимогам «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису» затверджену наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 р., тому не може бути визнаний доказом у справі, також є неслушними за таких підстав.
Відповідно до п. 5 вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Вказана вимога передбачає саме ведення безперервного запису, а не долучення такого відеозапису до матеріалів справи. Є логічним, що у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП інтерес представляє певний проміжок часу з відображенням фактичних обставин справи, та також є логічним недоцільне дослідження судом всього часу несення чергування працівниками поліції від початку увімкнення відеореєстратора до завершення чергування, коли мова йде тільки про час огляду особи на стан сп`яніння.
Отже, та обставина, що відеофіксація була розпочата о 08:49 год., натомість в протоколі часом керування транспортним засобом ОСОБА_1 зазначено 08:45 год., тобто відеофіксація події велась не з моменту початку виконання поліцейськими їх службових обов`язків, не є суттєвою та такою, що впливало б на невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Також не впливають на склад адміністративного правопорушення і розбіжності у декілька хвилин у часі, зазначеному у часі керування транспортним засобом (08 год. 45 хв.), у часі складання протоколу (08 год. 50 хв.), у часі початку відеозапису (08 год. 49 хв.), а також у часі складання направлення на огляд (09 год. 02 хв.), оскільки дані події відбувалися у хронологічному порядку, відповідно до якого спочатку повинно відбутися керування транспортним засобом, потім виявлення поліцейським правопорушення та складання протоколу, в ході складання якого вже і виникають відповідні процедурні події (проведення огляду на стан сп`яніння чи фіксування факту відмови від проходження такого огляду).
Крім того, доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався поліцейським, який не виявляв у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння та навіть не спілкувався з ним, на увагу не заслуговують, оскільки не мають істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 255 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, поміж інших стаття 130 КУпАП.
За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та підстав для визнання його недопустимим доказом суд не вбачає.
Щодо рапорту працівника поліції, який не може бути джерелом доказів відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП, а тому не може бути взятий до уваги судом, суд вважає необхідне зазначити, що відомості, які відображені в рапорті узгоджуються із змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом, та не суперечать їм, що узгоджується із правовою позицією ВС, викладеною в постанові від 20.05.2020 року у справі № 524/5741/16-а.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Цей порядок при огляді на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був дотриманий.
Суд вважає, що викладені доводи сторони захисту у клопотанні про закриття провадження, протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , заявлені та подані виключно для уникнення відповідальності.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином суд приходить до висновку, що дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом» підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 124, 245, 280, 283-284 КУпАП, ПДР України, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок отримувача: UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області І.О. Сидоренко