Справа № 559/281/26 
Провадження № 3/559/266/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2026   м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін Олексій Миколайович, при секретарі Солімчук М.Р., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Рідченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (посвідчення водія НОМЕР_1 )інваліда 3 групи, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:
Водій ОСОБА_1 19.01.2026 о 00:21 год. у м.Дубно по вул.М.Грушевського, 88, керувала автомобілем Опель Астра, д/н НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом газоаналізатору Drager Alcotest 6810, результат якого становить 1,04 ‰, з результатами ОСОБА_1 не погодилася, проте відмовилася проїхати до медичного закладу, чим порушила вимоги п.2.9.а ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте забезпечила участь свого захисника Рідченко М.В., яка просила відкласти судовий розгляд для забезпечення явки ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, при цьому вона забезпечила участь свого захисника, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність за участі її захисника на підставі наявних матеріалів.
Захисник Рідченко М.В. в судовому засіданні пояснила, що у вказані в протоколі час та місці ОСОБА_1 дійсно керувала автомобілем та була зупинена працівниками поліції. З інкримінованим правопорушенням вона не згодна, оскільки, хоча і вжила вдень 1 «глінтвейн», проте є об`єктивні сумніви, що за результатом її тестування, з урахуванням пройденого часу, «Драгер» би міг показати такий результат - 1,04 ‰. На місці зупинки  ОСОБА_1 не погодилася з результатами тестування, однак відмовилася проїхати до медичного закладу, оскільки була необізнана з наслідками такої дії. Також захисник просила врахувати захворювання її підзахисної та проходження лікування, вважаючи, що це могло вплинути на результати тестування. Крім того захисник поставила під сумнів самі результати тестування, оскільки до результатів тестування не долучено відомостей та результатів повірки алкотестеру. 
Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Пунктом 2.9 а ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови «Порядок направлення водіїв для огляду»), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаки такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв для огляду» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Згідно із п. 6 розділу І, п. 1 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом постанови Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Об`єктивна сторона правопорушення – це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у даному випадку є керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, для того, щоб визначити, чи є в діях водія об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно встановити наявність наступних ознак, за якими може наставати адміністративна відповідальність, це – керування транспортним засобом (виконання функцій водія під час руху такого засобу) та перебування під час цього у стані алкогольного сп`яніння. 
Сторона захисту факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заперечує.
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення також підтверджується наступними дослідженими суддею доказами: результатами тестування на алкоголь ОСОБА_1 від 19.01.2026 за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810, результат якого становить 1.04 ‰, де також вказано, що відповідний прилад пройшов останнє калібрування 21.10.2021; актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння; направленням водія на огляд у медичний заклад; рапортом працівника поліції, з якого вбачається, що було зупинено ОСОБА_1 , у якої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти на місці тестування за допомогою газоаналізатору «Драгер». За результатами тестування визначено стан алкогольного сп`яніння - 1.04 ‰, з яким ОСОБА_1 не погодилася, однак від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилася. - Відеозаписом з місця події, які підтверджують вищевказані факти. Зокрема, на відеозапису зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти на місці тестування за допомогою газоаналізатору «Драгер». За результатами тестування визначено стан алкогольного сп`яніння - 1.04 ‰, з яким ОСОБА_1 не погодилася, однак від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилася.
За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а її вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.
Суд звертає увагу, що дії працівників поліції були цілком законними та логічними, оскільки, вони, встановивши, що у ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом під час дії комендантської години, наявні ознаки алкогольного сп`яніння, вони запропонували їй пройти огляд для визначення стану такого сп`яніння, при цьому дотримавшись встановленого законом порядку такого проведення огляду, у відповідності до ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», за допомогою газоаналізатору «Драгер». За результатами тестування визначено стан алкогольного сп`яніння - 1.04 ‰, з яким ОСОБА_1 не погодилася, однак від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовилася.
Доводи сторони захисту суд відхиляє як такі, що направлені на уникнення адміністративної відповідальності. Так, як вказано вище, у результатах тестування на алкоголь ОСОБА_1 від 19.01.2026 за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810, результат якого становить 1.04 ‰, вказано, що відповідний прилад пройшов останнє калібрування 21.10.2021. Посилання на наявну хворобу та ліки, що могло вплинути на результати тестування, суд також не приймає до уваги, оскільки це є лише припущенням та не підтверджено об`єктивними доказами. 
Отже, зібрані докази, які узгоджуються з обставинами справи, встановленими судом, прямо вказують на ОСОБА_1 як на особу, яка керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом газоаналізатору Drager Alcotest 6810, результат якого становить 1,04 ‰, з результатами ОСОБА_1 не погодилася, проте відмовилася проїхати до медичного закладу.
Докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета – виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
Суд враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбувається саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України, як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. В якості обставини, що пом`якшує відповідальність, суд рахує наявність у ОСОБА_1 статусу інваліда 3 групи.
У той же час санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає лише єдине покарання у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі викладеного, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суд вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , яка є інвалідом, отримує пенсію по інвалідності, суд вважає за необхідне звільнити останню від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 33, 38, ч.1 ст. 130, 284 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору.
Роз`яснити, що згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів із дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя         О.М.Томілін