ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року	Львів	Справа № 500/3617/24 пров. № А/857/22296/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Носа С.П.;
суддів: Кухтея Р.В., Ільчишин Н.В.;
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 500/3617/24 за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
суддя у І інстанції Мартиць О.І.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Тернопіль,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 26.05.2024 за №8/51/23 "Про розгляд заяви щодо надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності" в частині відмови позивачу у продажу відповідно до положень статті 128 Земельного кодексу України, земельної ділянки площею 0,0256 га, для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована у селі Байківці Тернопільського району Тернопільської області, з кадастровим номером: 6125280600:02:001:4995; зобов`язати відповідача прийняти рішення сесії про продаж позивачу відповідно до положень статті 128 Земельного кодексу України, земельної ділянки площею 0,0256 га, для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована у селі Байківці Тернопільського району Тернопільської області, з кадастровим номером:6125280600:02:001:4995.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2015 року між Байковецькою сільською радою (орендодавцем) з однієї сторони та гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (орендарі) з другої сторони укладено Договір оренди землі.
Відповідно до пункту 1 вказаного договору орендодавець на підставі рішення Байковецької сільської ради від 03 липня 2015 року №814 укладає з орендарем на строкове платне користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) в селі Байківці Тернопільського району.
Згідно з пунктом 2 договору об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 0,0256 га, кадастровий номер 6125280600:02:001:4995. 
Відповідно до пункту 3 даного договору на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні, а за положеннями пункту 30 договору визначено, зокрема, право орендарів за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку виробничі, культурно-побутові та інші будівлі, споруди та закладати багаторічні насадження.
Згідно наданих документів 26.03.2024, 28.03.2024 було написано спільну заяву гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 про придбання земельної ділянки площею 0,0256 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 з кадастровим номером 6125280600:02:001:4995 та прийняти рішення про проведення експертної грошової оцінки цієї земельної ділянки.
Заява від 28.03.2024 отримана відповідачем та зареєстрована 03.04.2024 за №91.
За результатами розгляду поданої заяви Байковецькою сільською радою прийнято рішення від 26.04.2024 №8/51/23 "Про розгляд заяви щодо надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності", яким відмовлено гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 у продажі земельної ділянки площею 0,0256 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована у АДРЕСА_1 з кадастровим номером 6125280600:02:001:4995.
Про вказане рішення повідомлено ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 листом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 09.05.2024 №1329.
Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду з цим позовом.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Частинами першою, другою статті 11 Закону №280/97-ВР передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Згідно пункту 34 частини першої статті. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Частиною першою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Згідно частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частини першої статті 127 ЗК України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам встановлено статтею 128 ЗК України.
Згідно з частиною першою статті 128 ЗК України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Відповідно до частини другої статті 128 ЗК України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.
До заяви (клопотання) додаються:
а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);
б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.
г) копія свідоцтва про реєстрацію постійного представництва з правом ведення господарської діяльності на території України - для юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства іноземної держави.
Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови. (частина третя статті 128 ЗК України).
Частиною п`ятою статті 128 ЗК України визначений перелік підстав для відмови в продажу земельної ділянки, який є вичерпним, а саме: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.
Підстави для відмови в продажу земельної ділянки є чітко визначеними у статті 128 ЗК України.
У випадку надходження до уповноваженого органу заяви про надання дозволу на проведення грошової оцінки земельної ділянки, останній зобов`язаний розглянути таку заяву у місячний строк та прийняти рішення про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки або ж про відмову у наданні дозволу із зазначенням обґрунтованих причин.
Як вказано було вище пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Згідно частинами першою, п`ятою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Обов`язку органу місцевого самоврядування зі здійснення розгляду заяви (клопотання) заінтересованої особи з приводу продажу земельної ділянки комунальної власності протягом місячного строку, встановленому частиною третьою статті 128 ЗК України кореспондує обов`язок скликання не рідше ніж один раз на місяць сесії сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення), районної чи обласної ради з питання регулювання земельних відносин, встановлений частиною п`ятою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування".
За наслідками розгляду заяви позивача, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, мав прийняти одне із можливих рішень, а саме: 1) рішення про надання дозволу на проведення грошової оцінки земельної ділянки; 2) рішення про відмову у надання дозволу на проведення грошової оцінки земельної ділянки.
Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ЗК України.
Позивач разом із ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявою про придбання земельної ділянки, про що свідчать наявні в матеріалах справи заяви від 26.03.2024 і 28.03.2024.
Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26.04.2024 прийнято рішення №8/51/23 "Про розгляд заяви щодо надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності", яким відмовлено гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 у продажі земельної ділянки площею 0,0256 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована у АДРЕСА_1 з кадастровим номером 6125280600:02:001:4995.
Відмовляючи в продажі відповідач зобов`язаний навести усі підстави для відмови з посиланням на норми законодавства, якими такі підстави встановлені.
Підстав для відмови в продажу земельної ділянки, визначених частиною п`ятою статті 128 ЗК України у спірному рішенні не вказано, лише листом від 09.05.2024 №1329 відповідач повідомив заявників, що земельна ділянка, яку вони бажають викупити, не відноситься до жодного випадку, визначеного частиною другою статті 134 ЗК.
Частиною другою статті 134 ЗК передбачено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: зокрема розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. 
За результатами розгляду заяви позивача Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області не вказала у спірному рішенні визначені Земельним кодексом України підстави для відмови у продажі земельної ділянки, які передбачені нормами частини п`ятої статті 128 Земельного кодексу України. 
Відтак, наявні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 26.05.2024 за №8/51/23 "Про розгляд заяви щодо надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності" в частині відмови позивачу у продажу відповідно до положень статті 128 Земельного кодексу України, земельної ділянки площею 0,0256 га, для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована у селі Байківці Тернопільського району Тернопільської області, з кадастровим номером: 6125280600:02:001:4995.
Стосовно вимоги зобов`язати відповідача прийняти рішення сесії про продаж позивачу відповідно до положень статті 128 Земельного кодексу України, земельної ділянки площею 0,0256 га, для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована у селі Байківці Тернопільського району Тернопільської області, з кадастровим номером:6125280600:02:001:4995, то суд зауважує, що позивач оскаржує рішення Байковецької сільської ради від 26.05.2024 за №8/51/23, яке стосується розгляду спільної заяви ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 , а тому така позовна вимога не підлягає до задоволення.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати Байковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області повторно розглянути заяву позивача про придбання земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області залишити без задоволення. 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі № 500/3617/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Н. В. Ільчишин