ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року	Львів	Справа № 460/15697/24 пров. № А/857/27435/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З. М.
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Млинівської селищної ради Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року (головуючий суддя: Борискін С.А., місце ухвалення - м. Рівне) у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу до Млинівської селищної ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення дій,
встановив:
Державна екологічна інспекція Поліського округу, 24.12.2024, звернулася до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради, в частині:
- встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережних захисних смуг водних об`єктів: водний об`єкт за межами Посниківського старостинського округу площею 26,20 га, водний об`єкт за межами Малодорогостаївського старостинського округу площею 4,0526 га, водний об`єкт в смт. Млинів площею 3 га. та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру;
- встановлення в натурі (на місцевості) меж об`єкту природно-заповідного фонду: ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Печений Віл» та парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру; 
зобов`язати Млинівську селищну раду Дубенського району Рівненської області виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території сільської ради, а саме:
- встановити в натурі (на місцевості) межі прибережних захисних смуг водних об`єктів: водний об`єкт за межами Посниківського старостинського округу площею 26,20 га, водний об`єкт за межами Малодорогостаївського старостинського округу площею 4,0526 га, водний об`єкт в смт. Млинів площею 3 га. та внести відомості про них до Державного земельного кадастру;
- встановити в натурі (на місцевості) межі об`єкту природно-заповідного фонду: ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Печений Віл» та парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк» та внести відомості про нього до Державного земельного кадастру.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на те, що за результатами вивчення стану додержання вимог земельного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування встановлено невиконання делегованих повноважень Млинівською селищною радою - не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради. Вказане свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що може призвести до нецільового використання цієї земельної ділянки.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року позов задоволено повністю.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася Млинівська селищна рада та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що доводи позивача щодо наявності в діях відповідача протиправної бездіяльності щодо неналежного виконання делегованих повноважень з організації та забезпечення землеустрою є необґрунтованими та хибними. Відповідач у жодному випадку не ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків з охорони об`єктів природно-заповідного фонду, визначення меж прибережних захисних смуг водних об`єктів. Орган місцевого самоврядування виконує вказані заходи в у межах фінансових спроможностей селищної громади та у строки максимально можливі для здійснення процедури із здійснення землеустрою в умовах особливого періоду.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. Вказує на те, що через тривалу бездіяльність Відповідача щодо не виконання вимог чинного законодавства існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територія тощо. Крім того зазначає, що відсутність або недостатня кількість коштів для виконання вимог Інспекції не є підставою для ігнорування чи демонстративного невиконання вимог Закону.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що Державною екологічною інспекцією Поліського округу на підставі статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 № 339 «Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року, наказу Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 №159 «Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році», та наказів Державної екологічної інспекції Поліського округу № 133-ОД від 28.02.2024 та № 156-ОД від 06.03.2024 в період з 01 березня по 11 квітня 2024 року здійснено державний нагляд (контролю) за дотриманням Млинівською селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади.
Під час перевірки встановлено, що Млинівська селищна територіальна громада налічує 41 населений пункт з адміністративним центром - селище міського типу Млинів Дубенського району Рівненської області, які об`єднані у 13 старостинських округів (Берегівський, Владиславівський, Добрятинський, Довгошиївський, Кораблищенський, Малодорогостаївський, Перемилівський, Пітушківський, Посниківський, Привітненський, Пугачівський, Мальованський, Підгаєцький).
До комунальної власності Млинівської селищної ради належать три водні об`єкти загальною площею 33,2526 га, що знаходяться на території Малодорогостаївського, Посниківського старостинських округів та в смт. Млинів, які не передані в оренду.
На території Млинівської територіальної громади знаходяться такі об`єкти природнозаповідного фонду місцевого значення, які розташовані на землях комунальної власності Млинівської селищної ради, а саме:
- гідрологічний заказник місцевого значення «Урочище Добрятин»;
- ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Печений Віл»;
- парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк».
Перевіркою встановлено та в акті № 23 від 11.04.2024 зафіксовано, що Млинівською селищною радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради, а саме:
1. Встановлення на місцевості меж прибережно-захисних смуг водних об`єктів: водний об`єкт за межами Посниківського старостинського округу площею 26,20 га, водний об`єкт за межами Малодорогостаївського старостинського округу площею 4,0526 га, водний об`єкт в смт. Млинів площею 3 га. та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру;
2. Розроблення документації із землеустрою, встановлення меж в натурі (на місцевості) на об`єкт природно-заповідного фонду: парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк», ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Печений Віл» та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру.
Відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року з метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням Млинівською селищною радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади Інспекцією Млинівській селищній раді видано вимогу № 23 від 11.04.2024.
Пунктом 3 вимоги зобов`язано Млинівську селищну раду забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради, в частині:
- встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг водних об`єктів: водний об`єкт за межами Посниківського старостинського округу площею 26,20 га, водний об`єкт за межами Малодорогостаївського старостинського округу площею 4,0526 га, водний об`єкт в смт. Млинів площею 3 га. та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру;
- встановлення в натурі (на місцевості) меж об`єкту природно-заповідного фонду: ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Печений Віл» та паркпам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру.
З метою з`ясування стану виконання делегованих повноважень Млинівською селищною радою щодо організації і здійснення землеустрою із вказаних вище питань, Державною екологічною інспекціє Поліського округу на адресу органу місцевого самоврядування було скеровано лист від 09.10.2024 № 5268/4/1-07.
В свою чергу в подальшому, Млинівською селищною радою листом від 22.10.2024 № 3273 проінформовано інспекцію про те, що органом місцевого самоврядування не забезпечено виконання делегованих повноважень, зокрема землеустрій щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів, та вказаних об`єктів природнозаповідного фонду не проведений, відомості до Державного земельного кадастру України не внесені.
Органом місцевого самоврядування не вжито заходів щодо усунення порушень законодавства та забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, які визначені вже згаданим вище пунктом б статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Враховуючи, що відповідачем протягом тривалого часу не вживались заходи щодо виконання делегованих повноважень щодо організації та здійснення землеустрою на території сільської ради, представник екологічної інспекції звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача існує обов`язок вжити заходів щодо виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради, в частині: встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг водних об`єктів: водний об`єкт за межами Посниківського старостинського округу площею 26,20 га, водний об`єкт за межами Малодорогостаївського старостинського округу площею 4,0526 га, водний об`єкт в смт. Млинів площею 3 га. та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру; встановлення в натурі (на місцевості) меж об`єкту природно-заповідного фонду: ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Печений Віл» та паркпам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру, проте ним цього не зроблено чим допущено протиправну бездіяльність.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Делеговані повноваження органів місцевого самоврядування в сфері охорони навколишнього природного середовища чітко визначені пунктом б) статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Одним із повноважень у даній сфері, які делеговані органам місцевого самоврядування, є організація та здійснення землеустрою. 
Крім того, організація землеустрою віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування статтею 12 Земельного кодексу України та статтями 19, 21 Закону України «Про землеустрій». 
При цьому, статтею 26 вказаного Закону України «Про землеустрій» передбачено, що органи місцевого самоврядування можуть виступати замовниками документації із землеустрою Землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст. 181 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про землеустрій»). 
Окрім того, статтею 182 Земельного кодексу України метою землеустрою визначено, зокрема, створення сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів. Окрім того, пунктом в) статті 183 цього ж Кодексу до основних завдань землеустрою віднесено в тому числі встановлення на місцевості меж територій з особливим природоохоронним і заповідним режимами. 
Також, з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин, управлінні земельними ресурсами, організації раціонального використання та охорони земель, здійсненні землеустрою ведеться Державний земельний кадастр (ст. 2 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). 
Згідно статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється зокрема шляхом внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру за результатами здійсненого землеустрою (ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). 
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ фактично здійснено розмежування земель державної і комунальної власності, а також встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, а також те, що органи місцевого самоврядування передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частини першої статті 58 Земельного кодексу України та статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.
Згідно вимог статті 60 Земельного кодексу України та статті 88 Водного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.
В свою чергу, статті 61 Земельного кодексу України та статті 89 Водного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності та встановлено відповідні обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, а саме: 
а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; 
б) зберігання та застосування пестицидів і добрив; 
в) влаштування літніх таборів для худоби; 
г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; 
г) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; 
е) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Згідно статті 113 Земельного кодексу України чітко передбачено, що навколо об`єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об`єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарноепідеміологічної захищеності. Частиною 2 даної норми визначено, що у межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об`єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені. 
Одночасно статтею 1 Водного кодексу України визначено, що зона санітарної охорони це територія і акваторія, де запроваджується особливий санітарноепідеміологічний режим, з метою запобігання погіршення якості води джерел централізованого господарсько-питного водопостачання, а також з метою забезпечення охорони водопровідних споруд. 
Окрім зазначеного, статтею 93 Водного кодексу України передбачено, що метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму. Частиною 2 даної статті передбачено, що межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
За приписами ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду, аналогічною є норма ст. 43 Земельного кодексу України. 
Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст. 6 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. 
Статтею 8 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» серед основних засобів збереження територій та об`єктів природно- заповідного фонду встановлено: 
- додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля; 
- проведення інших заходів з метою збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
Крім того, статтею 60 цього ж Закону на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок сприяти охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд зазначає, що у відповідача існує обов`язок вжити заходів щодо виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради, в частині: 
-встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг водних об`єктів: водний об`єкт за межами Посниківського старостинського округу площею 26,20 га, водний об`єкт за межами Малодорогостаївського старостинського округу площею 4,0526 га, водний об`єкт в смт. Млинів площею 3 га. та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру;
- встановлення в натурі (на місцевості) меж об`єкту природно-заповідного фонду: ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Печений Віл» та паркпам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру.
Наведене не заперечується відповідачем, який зазначає, що заходи зі здійснення організації та забезпечення землеустрою об`єкту природно заповідного садово-паркового мистецтва місцевого значення «Млинівський парк» вже розпочаті та тривають. Відтак, 05.11.2024 рішенням № 3862 64 сесії Млинівської селищної ради VIII скликання надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій об`єкту природно-заповідного фонду парку-пам`ятки місцевого значення «Млинівський парк». 
Також позивачем доручено виконавчому комітету в особі селищного голови розпочати та здійснити наступні заходи з організації і здійснення землеустрою: 1) укласти договір на виготовлення проекту землеустрою; 2) розробити та погодити проект землеустрою з Держгеокадастром і подати його на розгляд селищній раді; 3) забезпечити фінансування робіт із землеустрою за рахунок місцевого бюджету. 
Аналогічно заходи зі здійснення організації та забезпечення землеустрою об`єкту природно-заповідного фонду ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Печений віл» вже розпочаті та тривають. Зокрема, 05.11.2024 рішенням № 3861 64 сесії Млинівської селищної ради VIII скликання надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій об`єкту природно-заповідного фонду ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Печений віл». Також, селищною радою доручено виконавчому комітету в особі селищного голови розпочати та здійснити наступні заходи з організації та здійснення землеустрою: 1) укласти договір на виготовлення проекту землеустрою; 2) розробити та погодити проект землеустрою з Держгеокадастром і подати його на розгляд селищній раді; 3) забезпечити фінансування робіт із землеустрою за рахунок місцевого бюджету. 
Селищна рада виконує свої делеговані повноваження в межах спроможності територіальної громади, її фінансових можливостей, адже розробка проектів землеустрою меж прибережних захисних смуг водних об`єктів громади та меж об`єктів природно-заповідного фонду потребує значних бюджетних витрат, створює без того надмірне бюджетне навантаження на селищну територіальну громаду. 
Наголошує, що вказана обставина виключає протиправну бездіяльність щодо триваючого невиконання делегованих повноважень органом місцевого самоврядування. Станом на 2024 рік Млинівською селищною радою було виділено на здійснення заходів з землеустрою 168 400,00 гривень, проте зазначена сума не може покрити вартості роботи з розроблення проєкту землеустрою. Тобто, позивач був позбавлений можливості виконати вимогу інспекції № 23, у визначені строки. 
На період дії правового режиму воєнного стану в Україні на селищну раду, крім виконання делегованих повноважень, покладенні обов`язки зі здійснення заходів особливого періоду. Протягом 2024 року відповідачем на здійснення заходів з територіальної оборони спрямовано видатків у розмірі 2 769 000,00 гривень бюджетних асигнувань.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що вищенаведені дії по виконанню своїх обов`язків щодо виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради, відповідачем розпочаті вже після виникнення спірних відносин.
Так, ще в квітні 2024 року, в акті Державної екологічної інспекції № 23 від 11.04.2024, складеному за результатами проведеної перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог природоохоронного законодавства зафіксовано, що Млинівською селищною радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, охоплених предметом цього спору. У зв`язку з чим, з метою усунення цих порушень вимог природоохоронного законодавства, інспекцією видано вимогу Млинівській селищній раді № 23 від 11.04.2024, пунктом 3 якої зобов`язано Млинівську селищну раду забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Млинівської селищної ради.
З метою з`ясування стану виконання делегованих повноважень Млинівською селищною радою щодо організації і здійснення землеустрою із вказаних вище питань, Державною екологічною інспекцією Поліського округу на адресу органу місцевого самоврядування було скеровано лист від 09.10.2024 № 5268/4/1-07.
В подальшому, Млинівською селищною радою листом від 22.10.2024 № 3273 проінформовано інспекцію про те, що органом місцевого самоврядування не забезпечено виконання делегованих повноважень, зокрема землеустрій щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів, та вказаних об`єктів природнозаповідного фонду не проведений, відомості до Державного земельного кадастру України не внесені.
Крім того, як станом на дату ухвалення рішення судом першої інстанції так і станом на сьогодні вимога екологічної інспекції, незважаючи на розпочату процедуру, відповідачем не виконана у повному обсязі, доказів протилежного суду не надано, що свідчить, що селищною радою допущено протиправну бездіяльність.
При цьому апеляційний суд погоджується із доводами позивача про те, що відсутність або недостатня кількість коштів для виконання вимог інспекції не є підставою для ігнорування чи демонстративного невиконання вимог Закону. 
Таким чином, апеляційна скарга Млинівської селищної ради Рівненської області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд
постановив:
апеляційну скаргу Млинівської селищної ради Рівненської області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі № 460/15697/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська