ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2298/26 Справа № 214/5517/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
сторони:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, ухваленого суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, дата складання повного судового рішення не вказана, 

ВСТАНОВИВ

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 вересня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем було укладено Договір №6260375, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн., зі сплатою відсотків передбачених договором, строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше одного року.
29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором №6260375 від 15.09.2021 року, що був укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем.
У свою чергу, 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01, у тому числі за Кредитним договором №6260375 від 15.09.2021 року, що був укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за Договором №6260375.
Також, 17 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір №3288329, згідно якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 2 500,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом.
15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором №3288329. 
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором №3288329. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3288329.
Крім того, 10 серпня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір №75346913, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 9 000 грн. 00 коп., зі сплатою 1,99% за кожен день користування кредитом, на строк встановлений п.6.5. Договору.
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором №75346913. 
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором №75346913. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за Договором №75346913.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника становить 33 853 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 8 157 грн. 39 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 24 885 грн. 18 коп.; заборгованість за комісіями – 725 грн. 00 коп.; інфляційні збитки – 70 грн. 76 коп.; нараховані 3% річних – 14 грн. 98 коп.
Враховуючи те, що відповідач протиправно не повертає кредитні кошти за вищевказаними договорами, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість у вказаному розмірі, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн.
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволені.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами №6260375 від 15.09.2021 року, №3288329 від 17.08.2021 року, №75346913 від 10.08.2021 року в загальному розмірі 33 853 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 8 157 грн. 39 коп.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 24 885 грн. 18 коп.; заборгованість за комісіями – 725 грн. 00 коп.; інфляційні збитки – 70 грн. 76 коп.; нараховані 3% річних – 14 грн. 98 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. 
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судом рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договорами №6260375 від 15.09.2021 року, №3288329 від 17.08.2021 року, №75346913 від 10.08.2021 року в загальному розмірі 15 284,56 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 6 454,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 8 744,82 грн; інфляційні збитки – 70,76 грн; нараховані 3% річних – 14,98 грн. Скасувати Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 13 000,00 грн до 3 000 грн. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що пункти Договору про споживчий кредит №3288329 від 17.08.2021 року, які передбачають обов`язок споживача сплачувати комісії за надання, управління та обслуговування кредиту не відповідають вимогам ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними. На вказане суд першої інстанції не звернув увагу, тому нарахування комісії у розмірі 725,00 грн. є безпідставним, а сплачена сума у розмірі 523,00 грн. має бути розподілена (зарахована) на погашення тіла кредиту. 
Також суд першої інстанції визнав правомірним нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» (другим кредитором, який отримав право вимога від ТОВ «Мілоан») процентів за користування кредитом за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року на загальну суму 7 018, 35 грн. Але судом не враховано, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Оскільки відповідач спочатку продовжувала строк кредитування на пільгових умовах згідно п. 2.3.1.1 спірного договору, то пролонгація на стандартних (базових) умовах почалася з 05.10.2021 року. Посилається, що строк кредитування на цих умовах був продовжений на 60 календарних днів, до 03.12.2021 року. Після цієї дати кредитор ТОВ «Вердикт Капітал», як особа, до якої перейшло право вимоги, не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Вважає нарахування процентів за користування кредитом за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року на загальну суму 7 018,35 грн. неправомірним. 
Посилається, що суд першої інстанції не дослідив належним чином умови договору позики №75346913 від 10.08.2021 року, згідно з якими сторони узгодили умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів та не врахував, що позикодавцем правомірно нараховані проценти за користування позикою тільки за період з 10.08.2021 року до 30.08.2021 року на загальну суму 1 253,70 гривень. Докази продовження строку користування позикою відсутні. Тому після 30.08.2021 року нарахування процентів за правомірне користування позикою безпідставне та неправомірне. 
З урахуванням часткового погашення позики та процентів за користування позикою, вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом відсутня (дата оплати – 30.08.2021 року), заборгованість за позикою становить 3 000,00 грн. (9 000,00 – 6 000,00 (дата оплати - 17.09.2021 року).
Зазначає, що судом першої інстанції були стягнуті витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 гривень. При цьому суд не здійснив оцінку цих витрат у відповідності ч. 4 ст. 137, ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Розмір витрат не є пропорційним до предмету спору, витрати становлять майне 25% ціни позову, є надмірним тягарем для відповідача, справа є нескладною та малозначною, витрати не є спів мірними із складністю справи, обсягом та часом наданих послуг. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач ТОВ «Коллект Центр», посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року області залишити без змін. Посилається на те, що у розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, продовження строку кредитування та автопролонгація відбувалась згідно до умов договорів.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається справа з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 вересня 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем було укладено Кредитний договір №6260375, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, зі строком повернення 15 жовтня 2021 року, зі сплатою 0,9950% в день з 1-го по 30-й день користування кредитом. 
Відповідно до п.1.7. Договору, сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п.1.6 та повернення кредиту у визначений в п.1.5 термін. У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів, а зазначена в п. 1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50% від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку. 
Згідно до п.1.12. Договору, строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року. 
Згідно до п.2.3 Договору, реквізити банківської картки позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем – НОМЕР_1 .
Відповідачем кредитний договір було підписано за допомогою одноразового ідентифікатора В-756033.
Первісний кредитодавець виконав умови Кредитного договору №6260375 у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 2 000 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 07.01.2025 року.
Відповідно до розрахунку ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», заборгованість відповідача за Кредитним договором №6260375 від 15.09.2021 року за період з 16 вересня 2021 року по 29 листопада 2021 року становить 4 097 грн. 00 коп., яка складається з: 2 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою кредиту, 2 097 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими процентами. 
29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Згідно до реєстру прав вимоги №1 до Договору відступлення прав вимоги №29/11-1 від 29.11.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №6260375 від 15.09.2021 року у розмірі 4 097 грн. 00 коп., яка складається з: 2 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою кредиту, 2 097 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача за Кредитним договором №6260375 від 15.09.2021 року станом на 10 березня 2023 року становить 4 182 грн. 06 коп., яка складається з: 2 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою кредиту, 2 097 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 14 грн. 30 коп. – 3% річних за користування грошовими коштами у відповідно до ст. 625 ЦК України.
10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір №10-03/2023/01 відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.03.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №6260375 від 15.09.2021 року у розмірі 4 182 грн. 06 коп., яка складається з: 2 000 грн. 00 коп. – заборгованість за основною сумою кредиту, 2 097 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 85 грн. 06 коп. – відповідно до ст. 625 ЦК України.
17 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №3288329, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 2 500 грн. 00 коп., строком на 15 днів, тобто до 01 вересня 2021 року.
Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору, комісія за надання кредиту: 725 грн. 00 коп., яка нараховуються за ставкою 29,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом становлять 750 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора moa57vrfK6.
Первісний кредитодавець виконав умови Кредитного договору №3288329 у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 2 500 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 24.01.2025 року.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Мілоан», заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №3288329 за період з 17 серпня 2021 року по 01 грудня 2021 року становить 9 349 грн. 82 коп., яка складається з: 1 977 грн. 00 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 6 647 грн. 82 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 725 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими комісіями. 
15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників ТОВ «Мілоан».
Згідно до реєстру боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №3288329 від 17.08.2021 року у розмірі 9 349 грн. 82 коп., яка складається з: 1 977 грн. 00 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 6 647 грн. 82 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 725 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими комісіями
Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача за Кредитним договором №3288329 станом на 10 січня 2023 року становить 16 368 грн. 17 коп., що складається з: 1 977 грн. 00 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 7 018 грн. 35 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 6 647 грн. 82 коп. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 725 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими комісіями.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №3288329 у розмірі 16 368 грн. 17 коп., що складається з: 1 977 грн. 00 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 13 666 грн. 17 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 725 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими комісіями. 
10 серпня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики №75346913, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 9 000 грн. 00 коп., строком на 20 днів, тобто до 30 серпня 2021 року, зі сплатою 1,99% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка становить 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (не застосовується в період карантину) – 2,70% в день, пеня (не застосовується в період карантину) – 2,70% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 980,55%, орієнтовна загальна вартість позики – 10 253 грн. 70 коп. 
Первісний кредитодавець виконав умови Кредитного договору №75346913 у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 26.02.2025 року за вих. №КД-000013838/ТНПП.
Відповідно до розрахунку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість відповідача за Кредитним договором №75346913 від 10.08.2021 року за період з 10 серпня 2021 року по 22 лютого 2022 року становить 13 302 грн. 40 коп., що складається з: 4 180 грн. 39 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 9 122 грн. 01 коп. – заборгованість за нарахованими процентами. 
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Згідно до реєстру боржників №1 до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №75346913 від 10.08.2021 року у розмірі 13 302 грн. 40 коп., що складається з: 4 180 грн. 39 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 9 122 грн. 01 коп. – заборгованість за нарахованими процентами. 
Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача за Кредитним договором №75346913 станом на 10 січня 2023 року становить 13 303 грн. 08 коп., що складається з: 4 180 грн. 39 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 9 122 грн. 01 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 0 грн. 68 коп. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України. 
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №75346913 у розмірі 13 303 грн. 08 коп., що складається з: 4 180 грн. 39 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 9 122 грн. 01 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 0 грн. 68 коп. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд вважав їх обґрунтованими та співмірними, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.
Відповідачкою рішення суду оскаржується в частині розміру заборгованості визначеного судом за кредитним Договір про споживчий кредит №3288329 від 17 серпня 2021 року та за Договір позики №75346913 від 10 серпня 2021 року, та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат за правову допомогу. В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідачкою не оскаржується, тому відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду в частині вирішення справи по суті пред`явлених позовних вимог в оскаржуваній частині, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 10.08.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено Договір позики №75346913, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 9 000 грн. 00 коп., строком на 20 днів, тобто до 30 серпня 2021 року, зі сплатою 1,99% за кожен день користування кредитом, знижена процентна ставка становить 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом (не застосовується в період карантину) – 2,70% в день, пеня (не застосовується в період карантину) – 2,70% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 980,55%, орієнтовна загальна вартість позики – 10 253 грн. 70 коп. 
Відповідачка належним чином зобов`язання не виконувала, внаслідок чого має заборгованість, яка відповідно до розрахунку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за Кредитним договором №75346913 від 10.08.2021 року за період з 10 серпня 2021 року по 22 лютого 2022 року становить 13 302 грн. 40 коп., що складається з: 4 180 грн. 39 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 9 122 грн. 01 коп. – заборгованість за нарахованими процентами. 
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Згідно до реєстру боржників №1 до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №75346913 від 10.08.2021 року у розмірі 13 302 грн. 40 коп., що складається з: 4 180 грн. 39 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 9 122 грн. 01 коп. – заборгованість за нарахованими процентами. 
Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача за Кредитним договором №75346913 станом на 10 січня 2023 року становить 13 303 грн. 08 коп., що складається з: 4 180 грн. 39 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 9 122 грн. 01 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 0 грн. 68 коп. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України. 
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і до відповідачки, що підтверджується Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.01.2023 року. 
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №75346913.
Крім того, 17 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №3288329, згідно умов якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 2 500 грн. 00 коп., строком на 15 днів, тобто до 01 вересня 2021 року.
Відповідно до п. 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору, комісія за надання кредиту: 725 грн. 00 коп., яка нараховуються за ставкою 29,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом становлять 750 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Первісний кредитодавець виконав умови Кредитного договору №3288329 у повному обсязі, відповідачка належним чином зобов`язання не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. 
Відповідно до розрахунку ТОВ «Мілоан», заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №3288329 за період з 17 серпня 2021 року по 01 грудня 2021 року становить 9 349 грн. 82 коп., яка складається з: 1 977 грн. 00 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 6 647 грн. 82 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 725 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими комісіями. 
15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників ТОВ «Мілоан», зокрема і до відповідачки, що підтверджено Реєстром боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №3288329 від 17.08.2021 року у розмірі 9 349 грн. 82 коп., яка складається з: 1 977 грн. 00 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 6 647 грн. 82 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 725 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованими комісіями
Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача за Кредитним договором №3288329 станом на 10 січня 2023 року становить 16 368 грн. 17 коп., що складається з: 1 977 грн. 00 коп. – заборгованість за основним зобов`язанням, 7 018 грн. 35 коп. – заборгованість за нарахованими процентами, 6 647 грн. 82 коп. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 725 грн. 00 коп. – заборгованість за нарахованою комісією.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України).
Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону).
Статтею 12Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України Про електронну комерцію).
Суд першої інстанції, проаналізувавши зміст кожного з договорів, їх форму, наявність електронних підписів одноразовим ідентифікатором з боку позичальника ОСОБА_1 та представників кредиторів, дійшов вірного й обґрунтованого висновку, що Договір № 3288329 від 17.08.2021 року та Договір №75346913 від 10.08. 2021 року дійсно укладені сторонами правочинів в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», між сторонами погоджені умови надання та повернення грошових кошів, порядок та розмір нарахування відсотків та комісії. 
Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договорів внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договорів, під час їх підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та затвердженому сторонами графіку платежів.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Суд першої інстанції, встановивши, що ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Мілоан», як первісні кредитори свої зобов`язання за договором позики та кредитними договорами перед ОСОБА_1 виконали у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, а відповідачем не надано, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Коллект Центр», суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення до суду.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом за договорами, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюст.1050 ЦК України.
Суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_1 не здійснила погашення заборгованості за кредитними договорами ні перед попередніми кредиторами, ні перед дійсним після відступлення прав вимоги, та не повернула кредитні кошти протягом строків, обумовлених сторонами при укладенні договорів, тим самим допустила істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, та дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості в заявленому позивачем розмірі. 
Колегія суддів вважає, що наданими позивачем доказами, наведеними вище, повністю доведені заявлені позовні вимоги, які зокрема стосуються заявлених до стягненнях сум по тілу кредиту та по процентам, які були нараховані первісними кредитодавцями у відповідності з умовами укладених з відповідачем Договором №3288329 від 17.08.2021 року та Договором № 7534613 від 10.08.2021 року.
Однак, в супереч діючих норм законодавства відповідачка надані позивачем докази не спростувала.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині нарахованої позивачем заборгованості за комісією, колегія зазначає наступне.
У пункті 1.5.1 Кредитного договору №3288329 від 17.08.2021 року погоджено, що комісія за надання кредиту становить 725,00 грн, яка нараховується за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Однак, умовами кредитного договору погоджено фіксовану одноразову комісію за надання кредиту. Будь-яких умов про оплатність послуг (нарахування комісії) послуг з надання інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, - кредитний договір №3288329 від 17.08.2021 року не містить.
З огляду на викладене вище, судом не встановлено нікчемність положень пункту 1.5.1 Кредитного договору №3288329 від 17.08.2021 року щодо нарахування позивачем одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 725,00 грн.
Доказів оспорення договору №3288329 від 17.08.2021 року, або певних його умов, зокрема, щодо нарахування комісії, - відповідачкою суду не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. Наявність у позивача іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання суду апеляційної інстанції до прийняття іншого рішення - на користь позивача.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.
Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не приймаються колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній відповідачкою частині по суті справи ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства.
Що стосується судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
ТОВ «Коллект Центр» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суд від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18.
На підтвердження надання правової допомоги в суді першої інстанції, позивачем надано копію Договору №01-07/2024 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги, заявка на надання юридичної допомоги №526 від 01.04.2025 року, витяг з Акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року, згідно якого вартість правових послуг становить 13 000,00 грн. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитними договорами. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що визначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги відповідачки в цій частині заслуговують на увагу.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Коллект Центр» понесені у даній справі в суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
За вказаних вище обставин, додаткове рішення суду на підставі п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині стягнення з відповідачки на користь позивача витрат за надану правничу допомогу шляхом зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з 13 000,00 грн. до 6 000,00 грн.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційна скарга відповідачки по суті спору підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу витрат по сплаті судового збору, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року змінити в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», шляхом їх зменшення з 13 000,00 грн до 6 000,00 грн. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 30 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: