Справа № 214/11699/25
2/214/253/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

01 квітня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гриня Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/11699/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області АТ «ПУМБ» в особі представника, звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через систему «Електронний суд» 05.12.2025, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 29900,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,22 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що 17 квітня 2024 року невідомі особи, з метою незаконного заволодіння чужим майном, здійснила без відома ОСОБА_2 , перевипуск sim-картки належного їй номеру мобільного телефону НОМЕР_1 та несанкціоновано від її імені з використанням її персональних даних, втрутилися в роботу автоматизованої системи АТ «ПУМБ», зокрема мобільного додатку «Pumb Online», що призвело до спотворення процесу обробки інформації автоматизованою системою.
В цей же день невідомі особи, діючи без відома та згоди ОСОБА_2 , у мобільному додатку «Pumb Online», оформили на її ім`я з АТ «ПУМБ» на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1015363561 від 17.04.2024, кредитний договір на загальну суму 29 900 грн. (кредитний продукт «Гроші в розстрочку») з поточним рахунком у форматі IBAN: НОМЕР_2 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.
17.04.2024 року, невідомі особи, з метою заволодіння грошовими коштами Банку з відкритого без відома та згоди на ім`я ОСОБА_2 за кредитним договором № 1015363561 від 17.04.2024 поточного рахунку IBAN: НОМЕР_2 , незаконно переказали належні Банку грошові кошти на рахунок неналежного отримувача за платіжною картою № НОМЕР_3 (000735), яка емітована ПАТ «БАНК ВОСТОК», здійснивши тім самим три неналежні платіжні операції на загальну суму 29 900 грн. Тобто, 17 квітня 2024 року дії по незаконно відкритому на ім`я ОСОБА_2 по поточному рахунку за кредитним договором в АТ «ПУМБ» відбулись без її згоди та участі, та не були нею ініційовані. Своїми діями, чи бездіяльністю клієнт ОСОБА_2 не надавала доступу до свого рахунку та банківської платіжної картки третім особам, нікому не повідомляла свої персональні данні та данні рахунків/БПК, не сприяла незаконному використанню іншими особами персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
27 травня 2024 року заборгованість по кредитному договору клієнта ОСОБА_2 погашено за рахунок резервів Банку АТ «ПУМБ». Тому Банк вважає, що у нього виниклі правові підстави для звернення з позовом до одержувача грошових коштів, як безпідставно набутих. За письмовою заявою ОСОБА_2 , 08 травня 2024 року відділом поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024141390000468 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння 17 квітня 2024 року невідомою особою грошовими коштами з банківського рахунку ОСОБА_2 в АТ «ПУМБ». Згідно отриманої АТ «ПУМБ» під час проведеної перевірки за вищенаведеним фактом, у відповідності до вимог ст. 66 Закону України «Про платіжні послуги», Розділу VII Постанови Правління Національного банку України № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» та Закону України «Про банки та банківську діяльність», встановлено особу неналежного отримувача (яка також окремо є клієнтом АТ «ПУМБ»), якою є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.10.2025 АТ «ПУМБ» листом-вимогою за вихідним № KHO-14.5.2/781 від 15.10.2025, з метою досудового врегулювання спору, повідомив Відповідача ОСОБА_1 за адресою наявного у Банку місця реєстрації та місця проживання про неналежні платіжні операції, які були проведені 17.04.2024 на її рахунок в АТ «ПУМБ» з рахунку клієнта ОСОБА_2 та її обов`язок, протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення, ініціювати платіжну/платіжні операції про повернення коштів. Після цього та станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду, безпідставно отримані Відповідачем ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 29 900,00 грн., у добровільному порядку Банку не повернуто. Саме не повернення Відповідачем неналежних йому коштів - є підставою для звернення АТ «ПУМБ» до суду за захистом своїх майнових прав.
Ухвалою суду від 12.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В ухвалі про відкриття провадження від 12.01.2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. 
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. У встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, позивач - не подав.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Згідно з ч.1 ст.15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
За змістом положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1). Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3).
У постанові від 12 жовтня 2021 року в справі №910/17324/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Відтак, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Під відсутністю правовою підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбачено законом, іншими правовими актами чи правочином.
За ст.1 Закону України «Про платіжні послуги»:
- неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі (п.42);
- неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі (п.43);
- неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно) (п.44).
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).
Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).
За приписами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства).
Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 17 квітня 2024 року невідомі особа, з метою незаконного заволодіння чужим майном, здійснила без відома ОСОБА_2 , перевипуск sim-картки належного їй номеру мобільного телефону НОМЕР_1 та несанкціоновано від її імені з використанням її персональних даних, втрутилися в роботу автоматизованої системи АТ «ПУМБ», зокрема мобільного додатку «Pumb Online», що призвело до спотворення процесу обробки інформації автоматизованою системою.
В цей же день невідомі особи, діючи без відома та згоди ОСОБА_2 , у мобільному додатку «Pumb Online», оформили на її ім`я з АТ «ПУМБ» на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1015363561 від 17.04.2024, кредитний договір на загальну суму 29 900 грн. (кредитний продукт «Гроші в розстрочку») з поточним рахунком у форматі IBAN: НОМЕР_2 у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.
17.04.2024 року, невідомі особи, з метою заволодіння грошовими коштами Банку з відкритого без відома та згоди на ім`я ОСОБА_2 за кредитним договором № 1015363561 від 17.04.2024 поточного рахунку IBAN: НОМЕР_2 , незаконно переказали належні Банку грошові кошти на рахунок неналежного отримувача за платіжною картою № НОМЕР_3 (000735), яка емітована ПАТ «БАНК ВОСТОК», здійснивши тім самим три неналежні платіжні операції на загальну суму 29 900 грн. 
Тобто, 17 квітня 2024 року дії по незаконно відкритому на ім`я ОСОБА_2 по поточному рахунку за кредитним договором в АТ «ПУМБ» відбулись без її згоди та участі, та не були нею ініційовані. Своїми діями, чи бездіяльністю клієнт ОСОБА_2 не надавала доступу до свого рахунку та банківської платіжної картки третім особам, нікому не повідомляла свої персональні данні та данні рахунків/БПК, не сприяла незаконному використанню іншими особами персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
27 травня 2024 року заборгованість по кредитному договору клієнта ОСОБА_2 погашено за рахунок резервів Банку АТ «ПУМБ». 
Тому Банк вважає, що у нього виниклі правові підстави для звернення з позовом до одержувача грошових коштів, як безпідставно набутих. 
За письмовою заявою ОСОБА_2 , 08 травня 2024 року відділом поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024141390000468 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння 17 квітня 2024 року невідомою особою грошовими коштами з банківського рахунку ОСОБА_2 в АТ «ПУМБ». 
Згідно отриманої АТ «ПУМБ» під час проведеної перевірки за вищенаведеним фактом, у відповідності до вимог ст. 66 Закону України «Про платіжні послуги», Розділу VII Постанови Правління Національного банку України № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» та Закону України «Про банки та банківську діяльність», встановлено особу неналежного отримувача (яка також окремо є клієнтом АТ «ПУМБ»), якою є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За витягом з ЄРДР вбачається номер кримінального провадження №12024141390000468, дата надходження заяви 08.05.2024, заявник ОСОБА_2 , короткий виклад обставин: невідома особа, яка 17.04.2024, близько 15-40 год., коли потерпіла перебувала по АДРЕСА_1 , шляхом обману , під приводом заміни сім карти зателефонувавши із абонентського номера НОМЕР_4 , за допомогою електро обчислювальної техніки, з використанням інформаційних технологій, заволоділа грошовими коштами потерпілої, в сумі 29900 грн, шляхом оформлення споживчого кредиту. Грошові кошти були списані з її карткового рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ «ПУМБ» (а.с.27).
У вказаному кримінальному провадженні АТ «ПУМБ» подало заяву від 23.05.2024 про визнання потерпілим (а.с.28-29).
16.10.2025 АТ «ПУМБ» листом-вимогою за вихідним № KHO-14.5.2/781 від 15.10.2025, з метою досудового врегулювання спору, повідомив Відповідача ОСОБА_1 за адресою наявного у Банку місця реєстрації та місця проживання про неналежні платіжні операції, які були проведені 17.04.2024 на її рахунок в АТ «ПУМБ» з рахунку клієнта ОСОБА_2 та її обов`язок, протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення, ініціювати платіжну/платіжні операції про повернення коштів (а.с.21-23).
Після цього та станом на дату звернення АТ «ПУМБ» до суду, безпідставно отримані Відповідачем ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 29 900,00 грн., у добровільному порядку Банку не повернуто.
Водночас, надаючи оцінку позовним вимогам АТ «ПУМБ» та доводам, на яких вони ґрунтуються, суд вважає, що надані позивачем вищезазначені докази не можна вважати належними, допустимими, достатніми й достовірними на підтвердження тих обставин, що саме відповідач є неналежним отримувачем грошових коштів внаслідок неналежних платіжних операцій, проведених із рахунків ОСОБА_2 .
Адже, стверджуючи у заяві, що банком під час проведеної перевірки встановлено особу неналежного отримувача - Демченко Т.В., позивач мав би надати суду відповідні матеріали такої перевірки та що банківські рахунок чи картка в ПАТ «БАНК ВОСТОК» були відкриті (емітовані) саме на ім`я ОСОБА_1 , проте таких доказів матеріали позовної заяви не містять, як і відсутнє клопотання про витребування доказів.
Адресована АТ «ПУМБ» ОСОБА_1 вимога про повернення коштів є односторонньою дією самого позивача й жодним чином не вказує на відповідача як суб`єкта цивільно-правової відповідальності (неналежного отримувача).
Крім того, суд зауважує, щодо відсутності в матеріалах справи чіткої банківської виписки про рух коштів.
Витяг із ЄРДР та заява про визнання банку потерпілим також не свідчать про причетність ОСОБА_1 до незаконного отримання коштів із рахунків ОСОБА_2 , адже позивачем не надано доказів повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акту до суду чи ухвалення стосовно відповідача обвинувального вироку, який би набрав законної сили.
За таких обставин, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, зокрема, доказів на підтвердження перерахунку грошових коштів відповідачу у вказаному розмірі, внаслідок чого не доведено факт набуття відповідачем майна або його збереження за рахунок іншої особи (позивача), що свідчило б про порушення його законних прав та інтересів відповідачем, та у позивача виникає право вимоги таких коштів саме у відповідача.
Отже, посилання АТ «ПУМБ» на те, що ОСОБА_1 є неналежним отримувачем грошових коштів, незаконно перерахованих із рахунків ОСОБА_2 , є бездоказовим припущенням, оскільки всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не підтверджене належними, допустимими, достатніми й достовірними доказами.
Відтак позов у частині стягнення безпідставно набутих грошових коштів не підлягає задоволенню.
Оскільки в задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» суд відмовляє повністю, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України понесені ним у справі судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.15, 16, 1191, 1212-1215 ЦК України, Закон України «Про платіжні послуги», ст.2-5, 12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 258-268, 274, 279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про сторін:
Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», адреса місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, код ЄДРПОУ - 14282829.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Гринь