Справа № 373/3914/25
Провадження № 2/373/611/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року        м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі 
головуючої судді     Хасанової В.В.,
за участю
секретаря судового засідання   Шинкаренко А.О.,
відповідачки       ОСОБА_1 ,
представника відповідачки – адвоката  Пучко В.Д.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Дідиченко Д.Г. звернулась до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 1516-1907 від 22.02.2025 в загальному розмірі 41278,6 грн, а також понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,4 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1516-1907. Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник була попередньо ознайомлена. Кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа. На виконання вимог договору, позичальниці було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору № 1516-1907 від 22.02.2025 та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 надано кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 7100,00 грн; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 23 дні; комісія за надання кредиту – 15,00 %; знижена процентна ставка – 0,74 % в день; стандартна процентна ставка – 1,00 % в день.
Також Додатковими угодами до договору про відкриття кредитної лінії № 1516-1907 від 22.02.2025: № 1 від 16.03.2025 сторони договору домовились про надання додаткових коштів у кредит в сумі 10100,00 грн; № 2 від 28.03.2025 надання коштів у кредит в сумі 10100,00 грн; № 3 від 11.05.2025 надання коштів у кредит у сумі 2000,00 грн. Додаткові угоди також були укладені в письмовій формі у вигляді електронних документів та підписані відповідачкою електронними підписами одноразовими ідентифікаторами.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткових угод до нього. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, вона не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідачка здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом здійснення платежів, що зазначено у розрахунку заборгованості за кредитним договором. 
Сплачуючи кредит, відповідачка вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття нею умов укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
В подальшому, відповідачка порушила умови кредитного договору та не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 21.10.2025 загальний розмір заборгованості становить 41278,6 грн, що складається із заборгованості за кредитом – 10080,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами – 16753,6 грн; заборгованості за процентами нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України – 14145,00 грн.; заборгованості по комісії – 300,00 грн.
Представником позивача зазначено, що включення до тексту договору умов про сплату комісії за надання кредиту, неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, та їх нарахування є законним та обґрунтованим, оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті кредитний договір.
Ухвалою суду від 23.01.2026 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 
Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.
Ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано відповідачці за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення відповідачка отримала 11.02.2026, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
26.02.2026 від представника відповідачки – адвоката Пучка В.Д. до суду надійшов відзив на позов. Просив ухвалити рішення про часткове задоволення позову в сумі 14939,2 грн, з яких 10080,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 4859,2 грн – заборгованість за процентами за період з 06.05.2025 по 27.06.2025. Послався на те, що відповідно до Договору доручення № 27/06/2025 від 27.06.2025 кредитодавець надав повноваження ТОВ «Колекторська компанія УА» щодо вчинення юридичних дій спрямованих на врегулювання прострочених заборгованостей за кредитними договорами. Таким чином, кредитодавець на час підписання зазначеного договору мав повну інформацію щодо невиконання відповідачкою умов кредитного договору та розумів що його права порушені і відповідно до чинного законодавства мав повне право подавати позов до суду, але зазначених дій не вчинив. Також просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами, що нараховані у відповідності до ст. 625 ЦК України, пославшись на діючі норми закону, зокрема п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Одночасно з відзивом на позов представник відповідачки подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 27.02.2026 справу призначено до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Матеріали справи містять клопотання про розгляд справи без її участі та про задоволення позовних вимог. 
Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частковов розмірі 14939,2 грн, з яких 10080,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 4859,2 грн – заборгованість за процентами за період з 06.05.2025 по 27.06.2025, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву.
Представник відповідачки – адвокат Пучко В.Д. вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 14939,2 грн, з яких 10080,00 грн – заборгованість за основним зобов`язанням; 4859,2 грн – заборгованість за процентами за період з 06.05.2025 по 27.06.2025, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом становлено, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 22.02.2025 укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі на вебсайті Товариства договір про відкриття кредитної лінії № 1516-1907, який зі сторони кредитодавця підписаний директором кваліфікованим електронним підписом, а зі сторони позичальника ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора (пароля) А9678.
Відповідно до умов договору товариством надано позичальниці кредит у розмірі 7100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту складає 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальниці. Дата повернення (виплати) кредиту 21.02.2026. 
Пунктами 4.3 – 4.5 Договору врегульовано порядок та умови оформлення додаткової угоди про отримання у кредит додаткових грошових коштів та продовження строку кредитування.
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом – фіксована. 
Відповідно до положень кредитного договору базовий період складає 23 календарних днів та є проміжком часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальниці настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. В останній день закінчення кожного базового періоду позичальниця зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом згідно Графіку платежів, який є Додатком до договору. 
За змістом договору стандартна процентна ставка становить 1,00 % за кожен день користування кредитом та застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,74 % за кожен день користування кредитом та застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.
Умовами договору (п. 4.11) сторони узгодили нарахування комісії за видачу кредиту, що становить 15,00 % від суми виданого кредитуу день видачі кредиту. Сторони договору домовились, що комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит також належить до комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні позичальником у кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними додатковими угодами до цього договору, якими сторони оформили отримання позичальником у кредит додаткових грошових коштів.
Зазначені умови договору підтверджуються: Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», затвердженими наказом директора № 13-П від 27.01.2025; Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1516-1907 від 22.02.2025 (Графік платежів за Договором), що також підписані ОСОБА_1 електронним підписом ? одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А9678.
За умовами договору (п. 4.6) кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб зазначений позичальником при оформленні кредиту.
16.03.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в Інформаційно-телекомунікаційній системі на вебсайті Товариства укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1516-1907 від 22.02.2025, який зі сторони кредитодавця підписаний директором кваліфікованим електронним підписом, а зі сторони позичальника ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора (пароля) А6215.
Відповідно до умов додаткової угоди від 16.03.2025 товариством надано позичальниці кредит у розмірі 10100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту складає 365 календарних днів з дати укладення цієї додаткової угоди та з урахуванням цього строк кредитування за договором становить 387 днів. 
Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15,00 % від суми додаткових грошових коштів та нараховується у день видачі таких грошових коштів у кредит. 
Розміри стандартних процентних ставок та періоди їх нарахування додатковою угодою не змінені. Пунктом 2.9 додаткової угоди сторони узгодили розмір промо-ставки, що становить 0,70 % за кожен день користування кредитом і застосовується протягом перших 23 календарних днів з дати укладення цієї додаткової угоди. З наступного для після завершення вказаного періоду, проценти за користування кредитом нараховуються позичальнику до сплати за стандартною процентною ставкою.
За умовами додаткової угоди (п. 2.13) додаткові грошові кошти у кредит надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. 
Зазначені умови додаткової угоди відображені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1516-1907 від 22.02.2025 (Графік платежів за Договором), що є додатком до додаткової угоди від 16.03.2025 та також підписана ОСОБА_1 електронним підписом ? одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6215.
28.03.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в Інформаційно-телекомунікаційній системі на вебсайті Товариства укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1516-1907 від 22.02.2025, який зі сторони кредитодавця підписаний директором кваліфікованим електронним підписом, а зі сторони позичальника ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора (пароля) А0116.
Відповідно до умов додаткової угоди від 28.03.2025 товариством надано позичальниці кредит у розмірі 10100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту складає 365 календарних днів з дати укладення цієї додаткової угоди та з урахуванням цього строк кредитування за договором становить 399 днів. 
Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15,00 % від суми додаткових грошових коштів та нараховується у день видачі таких грошових коштів у кредит. 
Розміри стандартних процентних ставок та періоди їх нарахування додатковою угодою не змінені. Пунктом 2.9 додаткової угоди сторони узгодили розмір промо-ставки, що становить 0,70 % за кожен день користування кредитом і застосовується протягом перших 23 календарних днів з дати укладення цієї додаткової угоди. З наступного для після завершення вказаного періоду, проценти за користування кредитом нараховуються позичальнику до сплати за стандартною процентною ставкою.
За умовами додаткової угоди (п. 2.13) додаткові грошові кошти у кредит надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. 
Зазначені умови додаткової угоди відображені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1516-1907 від 22.02.2025 (Графік платежів за Договором), що є додатком до додаткової угоди від 28.03.2025 та також підписана ОСОБА_1 електронним підписом ? одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0116.
11.05.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в Інформаційно-телекомунікаційній системі на вебсайті Товариства укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1516-1907, який зі сторони кредитодавця підписаний директором кваліфікованим електронним підписом, а зі сторони позичальника ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора (пароля) А9497.
Відповідно до умов додаткової угоди від 11.05.2025 товариством надано позичальниці кредит у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Після надання кредитодавцем позичальнику додаткових грошових коштів, позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів у розмірі 10080,00 грн, що складається із суми заборгованості за отриманим кредитом та суми додаткових грошових коштів наданих за цією додатковою угодою. Строк кредиту складає 365 календарних днів з дати укладення цієї додаткової угоди та з урахуванням цього строк кредитування за договором становить 443 дні. 
Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15,00 % від суми додаткових грошових коштів та нараховується у день видачі таких грошових коштів у кредит. 
Розміри стандартних процентних ставок та періоди їх нарахування додатковою угодою не змінені. 
За умовами додаткової угоди (п. 2.13) додаткові грошові кошти у кредит надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. 
Зазначені умови додаткової угоди відображені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1516-1907 від 22.02.2025 (Графік платежів за Договором), що є додатком до додаткової угоди від 11.05.2025 та також підписана ОСОБА_1 електронним підписом ? одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А9497.
З інформації ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 7/16982 від 24.10.2025, встановлено отримання відповідачкою ОСОБА_1 за кредитним договором № 1516-1907 кредитних коштів: 22.02.2025 в розмірі 7100,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , ID платежу 1562535768; 16.03.2025 в розмірі 10100,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , ID платежу 1574607192; 28.03.2025 в розмірі 10100,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , ID платежу 1581381999; 11.05.2025 в розмірі 2000,00 грн на платіжну картку НОМЕР_2 , ID платежу 1604700466.
До позовної заяви позивачем долучено розрахунок заборгованості за договором № 1516-1907 від 22.02.2025 укладеним з ОСОБА_1 , який охоплює період з 22.02.2025 по 20.10.2025. З розрахунку встановлено, що загальна сума наданого кредиту за зазначеним кредитним договором становить 29300,00 грн (7100,00 грн + 10100,00 грн + 10100,00 грн + 2000,00 грн). 
Згідно розрахунку 13.03.2025 відповідачкою на погашення кредитної заборгованості за договором було внесено платіж у розмірі 9443,00 грн, в зв`язку з чим станом на 14.03.2025 заборгованість за кредитом була відсутня. 26.03.2025 нею внесено платіж у розмірі 12392,7 грн та станом на 27.03.2025 заборгованість відсутня.
06.05.2025 відповідачкою було внесено платіж у розмірі 5959,00 грн. Станом на 07.05.2025 залишилась несплаченою заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 8080,00 грн. За період з 07.05.2025 по 10.05.2025 кредитодавцем нараховано відсотки за процентною ставкою 1,00 % по 80,8 грн щодня, що становить 323,2 грн. 
11.05.2025 основний борг збільшився на суму докредитування у розмірі 2000,00 грн, що становить загальний розмір 10080,00 грн, а також було нараховано комісію у розмірі 300,00 грн. Починаючи з 11.05.2025 по 20.10.2025 (163 дні) кредитодавцем нараховано відсотки на суму боргу за основним зобов`язанням за процентною ставкою 1,00 % по 100,8 грн щодня, що становить 16430,4 грн. Загальний розмір заборгованості за відсотками станом на 21.10.2025 становить 16753,6 грн (323,2 грн + 16430,4 грн).
Таким чином, станом на 21.10.2025 загальний розмір заборгованості позивачем визначено у сумі 41278,6 грн, що складається із заборгованості за кредитом – 10080,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами – 16753,6 грн; заборгованості за процентами нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України – 14145,00 грн.; заборгованості по комісії – 300,00 грн.
Представником позивача до матеріалів позовної заяви долучено вимогу про усунення порушень умов договору № 1516-1907 від 22.02.2025, яка була направлена 28.10.2025 на адресу відповідачки. За змістом вимоги встановлено, що станом на 21.10.2025 у відповідачки за кредитним договором існує заборгованість у загальному розмірі 41278,6 грн. Повідомлено відповідачку, що відповідно до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного.
Між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування».
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України врегульовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновків, що позовні вимоги слід задовольнити частково.
Між сторонами дійсно виникли правовідносини, починаючи з 22.02.2025, що підтверджується укладеним кредитним договором № 1516-1907 від 22.02.2025 та додатковими угодами до нього від 16.03.2025, 28.03.2025, 11.05.2025 шляхом надання позичальниці одноразових ідентифікаторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 для підписання кредитного договору та додаткових угод та подальшого укладення в письмовій формі у вигляді електронних документів. Зазначений кредитний договір та додаткові угоди до нього разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальниця була попередньо ознайомлена.
З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2025, 16.03.2025, 28.03.2025 та 11.05.2025 відповідачка отримала від позивача кредитні кошти у загальному розмірі 29300,00 грн. 
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед кредитодавцем, відповідачка здійснила часткову оплату на погашення заборгованості за кредитним договором № 1516-1907 від 22.02.2025, що відображено у розрахунку заборгованості, який був детально досліджений судом. Зазначена обставина також не оспорюється відповідачкою.
Верховний суд у постанові по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зауважив, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може належати зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. 
Таким чином, здійснивши три платежі на оплату процентів, комісії та частково кредиту, відповідачка ОСОБА_1 вчинила конклюдентні дії щодо визнання цього договору, у тому числі суми кредиту та нарахованих процентів.
Відповідачкою частково визнано позов в частині заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 10080,00 грн та заборгованості за процентами у розмірі 4859,2 грн.
Визначаючи розмір відсотків за кредитним договором відповідачка виходила з періоду користування грошовими коштами з 06.05.2025 по 27.06.2025, визначивши кінцевою датою укладення Договору доручення № 27/06/2025 від 27.06.2025, яким кредитодавець надав повноваження ТОВ «Колекторська компанія УА» щодо вчинення юридичних дій спрямованих на врегулювання прострочених заборгованостей за кредитними договорами. Зазначала, що кредитодавець на час підписання зазначеного договору мав повну інформацію щодо невиконання умов кредитного договору та розумів що його права порушені. 
Проте, судом встановлено наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідачки перед позивачем за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом за період з 07.05.2025 по 20.10.2025, що слідує з умов укладеного між сторонами по справі договору, підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема, розрахунком заборгованості. 
Відповідно до розрахунку заборгованості кредитодавець з 21.10.2025 припинив нарахування відсотків (припинив кредитування), висунувши тим самим вимогу відповідачці достроково повернути увесь кредитний борг, що існував станом на зазначену дату, що повністю відповідає умовам договору та положенням ч. 2 ст. 1050 ЦК України. 
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Строк кредитного договору є його істотною умовою, оскільки саме протягом цього строку сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до умов договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України ). 
З вищевикладеного слідує висновок, що кредитодавець ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» внаслідок прострочення виконання зобов`язання відповідачкою (невнесення періодичних платежів згідно Графіку) змінив, визначений у Договорі та додаткових угодах строк кредитування (443 дні), що закінчувався 10.05.2026 та достроково з 21.10.2025 припинив нарахування передбачених договором процентів за користування кредитом, тобто припинив кредитування відповідачки.
Суд проаналізувавши розрахунок заборгованості на відповідність умовам кредитного договору та додатковим угодам, встановив, що станом на 21.10.2025 відповідачка не сплатила решту комісії за надання кредиту, що становить 300,00 грн (2000,00 грн х 15,00 %).
Щодо правомірності нарахування комісії за надання кредиту суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно положенням ч. 2 ст. 8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом, які має понести позичальник, включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, в тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, а також юридичне оформлення. Те ж саме було прописано і в Положенні про додаткові вимоги до договорів небанківських установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затверджених постановою Правління Національного банку України № 113 від 03.11.2021. Окрім того, комісія за надання кредиту була також відображена і в тексті кредитного договору та додаткових угод, які були підписані відповідачкою, а також частково сплачені нею, що свідчить про її обізнаність щодо включення комісії до загальних витрат за кредитом. Таким чином, суд доходить висновку про правомірність умов договору щодо сплати комісії, а також нарахування заборгованості по комісії.
Щодо нарахування позивачем заборгованості по процентам за ст. 625 ЦК України у розмірі 14145,00 грн, суд враховує положення Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18 та передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд не може погодитися з аргументами позивача про те, що норми Цивільного кодексу України в питанні нарахування зазначених процентів, що є відповідальністю визначеною ст. 625 ЦК України, є загальними та поступаються в пріоритеті застосуванню норм спеціального законодавства Закону України «Про споживче кредитування» з огляду на наступне. 
За змістом ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Так основним регулятором договірних відносин є Цивільний кодекс України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц.
Водночас, як зазначає позивач у даній справі, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», що набув чинності 24.12.2023, встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону.
З системного аналізу як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», про які вказує позивач, так і п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування неустойки під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». 
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № № 334/3161/17, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lex posterior derogat priori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України.
Таким чином, суд доходить висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідачки процентів за ст. 625 ЦК України у розмірі 14145,00 грн.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості в загальному розмірі 27133,6 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 10080,00 грн; заборгованість за процентами за період з 07.05.2025 по 20.10.2025 – 16753,00 грн; комісія – 300,00 грн.
За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,4 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 
Позивачем визначено ціну позову сумою стягнення 41278,6 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 27133,6 грн, що становить 65,73 % від ціни позову, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1592,24 грн (2422,4 грн х 65,73 %).
Керуючись статтями 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1516-1907 від 22.02.2025 в розмірі 27133 (двадцять сім тисяч сто тридцять три) грн 60 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 1592 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто дві) грн 24 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», адреса місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598;
відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_7 . 

Суддя          В.В. Хасанова