Справа № 591/14304/25 
	Провадження № 2-о/591/286/25	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді Косар А. І.,
за участю секретаря судового засідання Шпаченка М. В.
розглянув у порядку окремого провадження
справу
за заявою ОСОБА_1 ,
в інтересах якої діє адвокат Юшкевич Євгенія Юріївна
про встановлення факту, що має юридичне значення
заінтересована особа:
Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу
Юморанова Валентина Михайлівна
УСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року в системі Електронний суд адвокат Юшкевич Євгенія Юріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , сформувала ЗАЯВУ у порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України. 
Вимоги мотивовано тим, що:
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на майно померлого відкрилася спадщина, зокрема, квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом є: заявник як дружина померлого, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 день смерті спадкодавця був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ), він вважається таким, що
фактично прийняв спадщину. Разом з цим, спадкоємець тривалий час тривалий час постійно проживає за межами України, а саме — з 2006 року він мешкає в Канаді, не вів спільного господарства зі спадкодавцем та не мав наміру приймати спадщину.

З метою реалізації свого права на відмову від спадщини, син спадкодавця ОСОБА_3 31.05.2025 звернувся до нотаріуса в місті Саскатун в провінції Саскачеван в Канаді Ольги Бондаренко та оформив нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини на користь своєї матері ОСОБА_1 —заявника. 

З об`єктивних причин, пов`язаних із пересиланням документів з-за кордону, зазначена заява надійшла в Україну із затримкою.

Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова Валнтина Михайлівна надала письмову відповідь (вих. № 203/02-14) від 30.09.2025, в якій роз`яснила про відсутність підстав видачі їй свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, посилаючись на неможливість нотаріального оформлення відмови спадкоємця, який вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Таким чином, у заявника ОСОБА_1 виникла необхідність у судовому встановленні юридичного факту, без якого реалізація її спадкових прав є неможливою. 

Просить суд встановити юридичний факт відмови спадкоємця першої черги   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Жовтневе Білопільського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь спадкоємиці першої черги — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Личани Ківерцівського району Волинської області, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рух справи у суді першої інстанції

22 грудня 2025 рокуУхвалою суду відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження і призначено її до судового розгляду по суті. 

На судове засідання сторони та їх представники не з`явились, повідомлені належним чином. Від представника заявника та заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторона заявника підтримує заяву про встановлення юридичного факту з наведених у ній підстав. Заінтересована особа у вирішенні заяви по суті покладається на розсуд суду.

Фактичні обставини страви

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

На майно померлого відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Яз зазначає заявник, вона та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємцями першої черги за законом.

Заявник ОСОБА_1 як спадкоємиця першої черги вчасно звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Юморанової В. М. із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого останньою була зведена спадкова справа № 16/2025.

Син померлого – ОСОБА_3 на день смерті спадкодавця був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ). У зв`язку з цим, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Разом з тим, син спадкодавця тривалий час постійно проживає за межами України, а саме — з 2006 року він мешкає в Канаді, та не мав наміру приймати спадщину.

З метою реалізації свого права на відмову від спадщини, син спадкодавця ОСОБА_3 31.05.2025 звернувся до нотаріуса в місті Саскатун в провінції Саскачеван в Канаді Ольги Бондаренко та оформив нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини на користь своєї матері ОСОБА_1 —заявника. Вказана заява оформлена відповідно до законодавства Канади, легалізована шляхом проставлення апостиля та перекладена українською мовою.

30 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Юморанової В. М. із заявою про прийняття заяви ОСОБА_3 про його відмову від спадщини на її користь та доручення цієї заяви до спадкової справи № 16/2025, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова Валнтина Михайлівна надала письмову відповідь (вих. № 203/02-14) від 30.09.2025, в якій роз`яснила про відсутність підстав видачі їй свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, посилаючись на неможливість нотаріального оформлення відмови спадкоємця, який вважається таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки заява ОСОБА_3 про його відмову від спадщини на користь матері ОСОБА_1 надійшла на адресу приватного нотаріуса з порушенням шестимісячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України для подання таких заяв.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, спадкове право ґрунтується на принципі вільного волевиявлення спадкоємця.
Спадкове право ґрунтується на принципі вільного волевиявлення спадкоємця.
Син спадкодавця ОСОБА_3 своєчасно чітко, однозначно та добровільно висловив свою волю відмовитися від спадщини саме на користь матері ОСОБА_1 , що підтверджується письмовою нотаріально посвідченою заявою від 31.05.2025. 

З об`єктивних причин, пов`язаних із пересиланням документів з-за кордону, зазначена заява надійшла в Україну із затримкою.

З письмової відповіді приватного нотаріуса Юморанової В. М. на адресу ОСОБА_1 від 30.09.2025 слідує, що заява ОСОБА_3 про його відмову від спадщини на користь матері ОСОБА_1 надійшла на адресу приватного нотаріуса з порушенням шестимісячного строку, передбаченого ст. 1270 Цивільного кодексу України для подання таких заяв, тому не може бути врахована, а означає, що відповідна частка спадщини, яка була фактично прийнята ОСОБА_3 , належить йому з часу відкриття спадщини. Ця обставина передбачена змістом ст. 1268 ЦК України, та зобов`язує нотаріуса видати саме ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на належну йому частку спадкового майна. Рекомендувала звернутись до суду.
Згідно з частиною другою статті 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України).
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини існує в межах строків, установлених статтею 1270 ЦК України.
Згідно з частиною першою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
У постанові КЦС ВС від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц було визначено строк для відмови від прийняття спадщини. 

Верховний Суд роз`яснив, що тлумачення статті 1273 ЦК України свідчить, що відмова від прийняття спадщини може бути здійснена протягом строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Право на відмову від прийняття спадщини існує у спадкоємця лише в межах строку, встановленого для прийняття спадщини, після спливу якого відмова не допускається і продовження (поновлення) якого законом не передбачено

Метою звернення до суду є не перерозподіл спадщини, а усунення технічної перешкоди, що виникла з незалежних від заявника та спадкоємця причин. Встановлення даного юридичного факту не порушує прав інших осіб та відповідає принципам справедливості й правової визначеності.
Встановлення даного факту породжує у заявника ОСОБА_1 право на спадкування та отримання спадщини та внесення даних про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Іншим шляхом ніж судовим встановити даний факт не представляється можливим.
Нотаріус, у свою чергу, позбавлений повноважень встановлювати юридичні факти або оцінювати можливість реалізації волі спадкоємця в умовах фактичного прийняття спадщини, у зв`язку з чим звернення до суду є єдиним можливим та ефективним способом захисту прав заявника ОСОБА_1 .
Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Суд зазначає, що обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались. Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, суд доходить висновку, що доводи поданої до суду заяви про встановлення факту відмови спадкоємця першої черги — ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь спадкоємиці першої черги — ОСОБА_1 , знайшли своє підтвердження і є такими, що підлягають до задоволення. 

Встановлення даного юридичного факту необхідне заявнику для реалізації її права на оформлення та отримання спадщини за законом, а тому суд вважає що заявниця не має можливості встановити цей факт в іншому порядку, ніж судовому.
Розподіл судових витрат

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись стст. 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 299, 315, 319, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити. 

Встановити юридичний факт відмови спадкоємця першої черги — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Жовтневе Білопільського району Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_1 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь спадкоємиці першої черги — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Личани Ківерцівського району Волинської області, РНОКПП: НОМЕР_2 

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

заявник ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

представник заявника ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ; ОРДЕР СЕРІЯ ВМ № 1026165 від 13.12.2025;

заінтересована особа Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Юморанова Валентина Михайлівна РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя А. І. Косар