ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15707/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області до Філії “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправними дій та скасування спеціального дозволу,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Волинської обласної прокуратури (далі – прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області (далі – Інспекція, позивач) звернувся до суду із позовом до Філії “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” (далі - Філія “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України”, відповідач 1), Північно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (далі - Північно-Західне міжрегіональне управління ЛМГ, відповідач 2), в якому просить:
1. визнати протиправними дії Філії “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України” (код ЄДРПОУ 45601597) щодо відводу для проведення вибіркової санітарної рубки на ділянці площею 18,9 га, розташованій на території Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДП “Ліси України” в кварталі 94 виділі 1.2;
2. скасувати спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток) серії №20251002-000141 від 02.10.2025, виданий Північно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства щодо проведення вибіркової санітарної рубки на ділянці площею 18,9 га, розташованій на території Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДП “Ліси України” в кварталі 94 виділі 1.2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 1, як постійний лісокористувач, при здійсненні відводу лісової ділянки площею 18,9 га у кварталі 94 виділі 1.2 Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва для проведення вибіркової санітарної рубки, допустив порушення вимог лісового законодавства та Санітарних правил у лісах України, що стало підставою для видачі відповідачем 2 спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів - лісорубного квитка №20251002-000141 від 02.10.2025.
У позовній заяві прокурор зазначає, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42025030000000054 від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 246 Кримінального кодексу України, встановлено факти внесення службовими особами відповідача 1 до документів відводу недостовірних відомостей щодо санітарного стану дерев, які підлягали вибірковій санітарній рубці.
Позивач посилається на те, що відповідно до статей 19, 45, 69, 84 Лісового кодексу України постійний лісокористувач зобов`язаний здійснювати санітарні рубки виключно за умови дотримання спеціальних правил, зокрема Санітарних правил у лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 №555.
На думку прокурора, відповідачем 1 порушено: пункт 12 Санітарних правил у лісах України, яким передбачено, що вибіркові санітарні рубки проводяться шляхом вилучення сухостійних, відмираючих та ослаблених дерев; пункт 19 цих Правил, яким у листяних насадженнях, уражених опеньком, дозволено вирубування виключно дерев III–VI категорій стану.
Прокурор зазначає, що до матеріалів відводу включено дерева породи дуб, які: віднесені до I–II категорій санітарного стану; не мають патологічних ознак; відповідно до Санітарних правил не підлягають вибірковій санітарній рубці.
На підтвердження наведених обставин прокурор посилається, зокрема, на: довідку спеціаліста Державного спеціалізованого лісозахисного підприємства “Львівлісозахист” (далі - ДСЛП “Львівлісозахист”), залученого до кримінального провадження на підставі постанови слідчого, у якій зазначено, що перелікова таксація проведена незадовільно, а 22 дерева дуба I–II категорій стану не підлягають рубанню; матеріали оглядів місця події, у яких зафіксовано невідповідність фактичних діаметрів дерев та пнів даним нумераційних і переліково-оцінювальних відомостей; розрахунки шкоди, виконані Державною екологічною інспекцією у Волинській області, що ґрунтуються на фактичних даних оглядів та переліку дерев.
Крім того, прокурор зазначає, що Державна екологічна інспекція у Волинській області, як орган державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, не вжила належних заходів судового реагування щодо усунення допущених порушень, у зв`язку з чим прокурор, керуючись статтею 23 Закону України “Про прокуратуру” та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), звернувся до суду в інтересах держави.
Прокурор наголошує, що саме протиправні дії відповідача 1 із формування матеріалів відводу для проведення вибіркової санітарної рубки лісодеревини створили формальні підстави для видачі лісорубного квитка відповідачем 2, у зв`язку з чим такі дії підлягають визнанню протиправними, а спеціальний дозвіл - скасуванню.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач 1 у відзиві проти позову заперечує та зазначає, що лісове насадження у межах спірної ділянки є осередком ураження опеньком осіннім і трутовиками, а тому проведення вибіркової санітарної рубки є доцільним та необхідним для збереження санітарного стану лісу.
Відповідач 1 посилається на висновки лісопатологічного обстеження та зазначає, що вибіркова санітарна рубка, на відміну від суцільної, спрямована на вилучення уражених дерев і не призводить до деградації насаджень.
При цьому відповідач 1 фактично не заперечує наявності дерев I-II категорій стану, однак вважає, що сам факт наявності таких дерев не свідчить про незаконність усієї процедури відводу, оскільки рубка здійснюється у межах загального осередку хвороб.
Також відповідач 1 вказує, що оцінка доцільності та необхідності санітарних заходів належить до його дискреційних повноважень як постійного лісокористувача, а втручання суду у такі питання є недопустимим.
На підставі наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.
У відзиві на позовну заяву Північно-Західне міжрегіональне управління ЛМГ зазначає, що не погоджується з позовними вимогами у частині скасування спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка) та вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Відповідач 2 виходить з того, що правовідносини щодо видачі, припинення та анулювання лісорубних квитків на момент виникнення спірних відносин врегульовані Порядком реалізації експериментального проєкту щодо видачі спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка) в електронній формі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2025 №625 (далі – Порядок).
Посилаючись на пункт 5 Порядку, відповідач 2 зазначає, що саме територіальні органи Держлісагентства є уповноваженими суб`єктами щодо видачі лісорубних квитків. При цьому процедура видачі дозволу має формалізований характер і здійснюється на підставі документів, поданих заявником – постійним лісокористувачем.
Ключовим аргументом відповідача 2 є посилання на те, що відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у документах, які подаються для отримання лісорубного квитка, покладається виключно на заявника, тобто на відповідача 1 як постійного лісокористувача. У зв`язку з цим відповідач 2 вважає, що не наділений повноваженнями щодо перевірки фактичного санітарного стану кожного окремого дерева або достовірності перелікових і таксаційних показників, наведених у матеріалах відводу.
Відповідач 2 зазначає, що лісорубний квиток №20251002-000141 від 02.10.2025 був виданий у суворій відповідності до Порядку, на підставі повного пакета документів, поданих заявником, та з дотриманням процедурних вимог експериментального проєкту електронної видачі спеціальних дозволів.
Окремо у відзиві звертається увага суду на те, що перелік підстав та порядок припинення дії лісорубного квитка є вичерпними та визначені пунктами 27 і 28 Порядку. Зокрема, пункт 27 Порядку передбачає припинення дії лісорубного квитка у випадках:
припинення права користування лісовою ділянкою;
використання лісових ресурсів способами, що завдають шкоди навколишньому природному середовищу;
добровільної відмови від використання лісових ресурсів;
закінчення строку дії дозволу;
порушення правил, норм і умов спеціального дозволу;
інших чітко визначених у Порядку підстав.
На думку відповідача 2, прокурором не наведено обставин, які б прямо підпадали під зазначені у пункті 27 Порядку підстави для припинення дії лісорубного квитка, а отже, відсутні правові підстави для його скасування у судовому порядку.
Також відповідач 2 посилається на пункт 28 Порядку, відповідно до якого процедура припинення дії лісорубного квитка ініціюється шляхом подання відповідної заяви заявником через Єдину екологічну платформу “ЕкоСистема” та/або Портал Дія з накладенням кваліфікованого електронного підпису. У зв`язку з цим відповідач 2 вважає, що інший порядок припинення дії лісорубного квитка законодавством не передбачений.
У відповідях на відзив прокурор детально спростовує доводи відповідача 1 та зазначає, що предметом спору є не доцільність проведення санітарної рубки як заходу, а законність конкретних дій щодо відводу конкретних дерев.
Позивач наголошує, що Санітарні правила у лісах України не передбачають жодних винятків, які дозволяли б включати до вибіркової санітарної рубки дерева I–II категорій стану з мотивів загального санітарного стану ділянки.
Також прокурор зазначає, що дискреційні повноваження у сфері лісового господарства не означають свободи від дотримання імперативних норм права, а використання недостовірних матеріалів відводу є самостійною підставою для визнання дій протиправними.
У відповіді на відзив Північно-Західного міжрегіонального управління ЛМГ прокурор заперечує доводи відповідача 2 та зазначає, що відповідно до пункту 19 Порядку посадова особа територіального органу Держлісагентства перед видачею лісорубного квитка має право здійснити огляд лісової ділянки з метою перевірки відповідності поданих документів фактичним показникам. За наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності матеріалів відводу відповідач 2 був зобов`язаний або ініціювати таку перевірку, або відмовити у видачі лісорубного квитка. Видача дозволу без перевірки за таких умов свідчить про порушення вимог пункту 19 Порядку та статті 55 Закону України “Про адміністративну процедуру”.
У запереченнях відповідачі повторно посилаються на законність своїх дій та відсутність у відповідача 2 обов`язку перевіряти достовірність кожного показника у матеріалах відводу, проте не надають доказів, які б підтверджували правомірність включення до рубки дерев I–II категорій стану відповідно до вимог Санітарних правил в лісах України.
У запереченнях на відповіді прокурора на відзиви відповідачі зазначають, що доводи позивача не спростовують законності їхніх дій та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства.
Відповідачі наполягають, що видача лісорубного квитка здійснена з дотриманням вимог Порядку реалізації експериментального проєкту щодо видачі спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка) в електронній формі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2025 №625, а відповідальність за достовірність відомостей у поданих документах покладається на заявника.
У запереченнях зазначається, що пункт 19 вказаного Порядку надає посадовій особі територіального органу Держлісагентства право, а не обов`язок здійснювати огляд лісової ділянки, у зв`язку з чим невикористання такого повноваження не може розцінюватися як порушення закону.
Відповідачі також вказують, що прокурор фактично пропонує суду підмінити собою органи лісового господарства та втрутитися у сферу їх дискреційних повноважень, тоді як судовий контроль має обмежуватися перевіркою дотримання формальної процедури видачі спеціального дозволу.
Крім того, відповідачі зазначають, що прокурор не довів наявності підстав, передбачених Порядком, для припинення дії лісорубного квитка, а тому заявлені вимоги про його скасування є безпідставними.
Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Судом установлено, що на території Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва Філії “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України” у кварталі 94 виділі 1.2 було заплановано проведення вибіркової санітарної рубки на площі 18,9 га, для чого відповідачем 1 були складені та подані документи відводу лісосіки з метою отримання спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів.
На підставі поданих Філією “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України” документів та заяви №20251002-245644 від 02.10.2025 на видачу спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка) Північно-Західним міжрегіональним управлінням ЛМГ видано спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток) №20251002-000141 від 02.10.2025.
Разом з тим із матеріалів кримінального провадження №42025030000000054 від 08.10.2025, яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 Кримінального кодексу України (КК України), вбачається, що під час проведення слідчих дій та оглядів місця події було виявлено невідповідність фактичного стану дерев відомостям, зазначеним у документах відводу деревини, зокрема щодо кількісних і якісних показників дерев, призначених для рубки.
За результатами досудового розслідування встановлено, що в ході проведення вибіркової санітарної рубки у Сокиричівському лісництві Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України” під виглядом пошкоджених, сухостійних та уражених хворобою дерев невстановленими особами здійснюється незаконна порубка “здорових” дерев породи дуб. Також в ході оглядів місця події - лісових ділянок у Сокиричівському лісництві виявлено ряд відклеймованих в рубку дерев, які за своїм технічним станом та діаметрами не відповідають матеріалам відводу (дерева таких діаметрів у рубку не відводилися) та пнів незаконно зрубаних дерев.
Так, під час складення протоколів огляду (місця події) від 08.10.2025 та від 09.10.2025, складених за участі спеціалістів, встановлено що у лісових масивах 94 кварталу 1 виділу 2 підвиділу Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України” виявлено дерева на корені, які намічені в рубку, але не зрубані з чітким відтиском клейма “П” та пронумеровані в кількості: 62 дерева породи дуб, 23 дерева породи сосна, 6 дерев породи вільха, 16 дерев породи граб. Також виявлено пні зрубаних дерев з відтиском клейма: 22 пні породи дуб, 3 пні породи граб.
Відповідно до довідки залученого спеціаліста - заступника директора ДСЛП “Львівлісозахист”, складеної за результатами проведеного огляду лісової ділянки, відведеної під вибіркову санітарну рубку в Сокиричівському лісництві Ківерцівського надлісництва квартал 94 виділ 1.2 встановлено, що при огляді та обстеженні відведених в рубку 127 дерев, переважна їх частина має патологічні ознаки та присутність хвороб (опеньок осінній, трутовики, стовбурові гнилі). В тому числі у 22 дерев дуба I-II категорії стану, патології не виявлено та вони не підлягають рубанню.
Наявні ознаки пошкоджень на стовбурах дерев свідчать про те, що насадження є осередком хворіб середньої ступені ураження (опенька осіннього та трутовиків). В той же час не всі дерева з ознаками пошкодження хворобами та шкідниками не відведені в рубку.
Враховуючи виявлені патологічні ознаки на даному лісовому виділі, призначення вибіркової санітарної рубки є доцільним згідно вимог пункту 27 Санітарних правил в лісах України.
Крім того, під час вказаного огляду виявлено та вилучено наступні документи: переліково-оцінювальну відомість на квартал 94 виділ 1.2, польову перелікову відомість, дерев призначених для рубки, нумераційну відомість дерев призначених для вибіркової санітарної рубки, план лісосіки, моделі дерева для визначення розряду висот, план лісосіки та польову порівняльну відомість номерів дерев відведених в рубку.
За результатами огляду та проведених під час нього обмірів дерев відведених в рубку та пнів зрубаних дерев встановлено, що діаметри останніх не відповідають матеріалам відведення, а саме нумераційній відомості дерев, матеріально-грошовій оцінці, переліково-оцінювальній відомості.
Прокурор вважає, що внаслідок порушення вимог законодавства, яке регулює порядок видачі спеціальних дозволів на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка), видано вищенаведений лісорубний квиток та на підставі недостовірних документів відведено у вибіркову санітарну рубку ділову деревину високої якості.
Волинська обласна прокуратура надіслала до Державної екологічної інспекції у Волинській області лист від 21.11.2025 №12-799вих-25 щодо вжиття заходів за фактом порушень вимог екологічного законодавства при видачі лісорубного квитка для проведення вибіркової санітарної рубки на ділянці площею 18,9 га, розташованій на території Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДП “Ліси України”.
Листом від 27.11.2025 №13-5/3144 Державна екологічна інспекція у Волинській області повідомила, що не проводила планових заходів чи позапланових перевірок Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДП “Ліси України”, а тому не може представляти інтереси шляхом звернення до суду із позовом. Інспекція у майбутньому за результатами проведеного планового заходу, позапланової перевірки, та за фактом виявлення порушення екологічного законодавства буде вживати заходів представницького характеру щодо можливого виявленого порушення.
Працівники Інспекції залучалися в рамках кримінального провадження №42025030000000054 від 08.10.2025, як спеціалісти в галузі охорони навколишнього природного середовища. На даний момент кримінальне провадження проводиться Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові.
Разом з тим, у цьому листі Інспекція не заперечує щодо здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді з метою визнання протиправними дій щодо видачі спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка) №20251002-000141 від 02.10.2025 та його скасування.
Вказані обставини зумовили звернення прокурора до суду з цим позовом.
Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ “Про прокуратуру” (далі – Закон №1697-VІІ) та статтею 53 КАС України.
Так, згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
При вирішенні справи суд бере до уваги, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Державний інтерес знаходить свій вияв у підтримці такого стану суспільних відносин, який би повною мірою відповідав конституційним засадам правового регулювання та забезпечував баланс інтересів усіх членів суспільства в їх взаємовідносинах між собою та державою.
У пункті 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.
За приписами статей 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави.
Частиною першою статті 4 Закону України 25.06.1991 №1264-XII “Про охорону навколишнього природного середовища” (далі – Закон №1264-XII) визначено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.
Згідно зі статтею 5 Закону №1264-XII державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. 
Статтею 20-2 Закону №1264-XII передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону, захист, використання та відтворення лісів; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням; вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Відповідно до пункту 1 розділу І, пункту 11 розділу ІІ Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції України, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 року за №350/34633), Державна екологічна інспекція відповідної області (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. До функцій Інспекції належить вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступ позивачем та відповідачем у судах.
Підпунктом 5 пункту 2 розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію у Волинській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 №28 (далі – Положення №28), визначено, що Державна екологічна інспекція у Волинській області здійснює нагляд за додержанням законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо заготівлі деревини в порядку рубок головного користування та здійснення лісогосподарських заходів.
Також пунктом 6 розділу II Положення №28 передбачено можливість Інспекції на звернення до суду із позовом щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, про визнання недійсними індивідуальних актів або їх окремих частин, правочинів, що порушують вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Як вбачається із матеріалів справи, Волинська обласна прокуратура листом від 04.12.2025 №12-835вих-25 повідомила Інспекцію про пред`явлення позову до суду в інтересах держави в особі Інспекції до Філії “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України”, Північно-Західного міжрегіональне управління ЛМГ про визнання протиправними дій та скасування спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка). Одночасно роз`яснено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень до суду.
Інспекція не подала до суду заперечень проти її представництва прокурором в інтересах держави.
Прокурор, вважаючи, що діями (бездіяльністю) відповідача порушуються державні інтереси, має не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених процесуальним Законом. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №926/1111/15.
Надаючи оцінку доводам прокурора по суті спору, суд зазначає, що відповідно до статті 1 Лісового кодексу України від 21.01.1994 №3852-XII (далі - ЛК України), усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Частиною 1 статті 17 ЛК України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі мають: 1) право самостійно господарювати в лісах; 2) виключне право на заготівлю деревини; 3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації; 4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством; 5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства.
Пунктами 2, 3 частини 2 статті 19 ЛК України визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані: дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
Згідно зі ст. 45 ЛК України лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЛК України, у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.
Частиною 1 ст. 84 ЛК України визначено, що з метою поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей власники лісів та постійні лісокористувачі здійснюють лісогосподарські заходи (рубки догляду за лісом, санітарні рубки, лісовідновні рубки в деревостанах, що втрачають захисні, водоохоронні та інші корисні властивості, рубки, пов`язані з реконструкцією малоцінних молодняків і похідних деревостанів тощо).
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 69 зазначеного Кодексу спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.
Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Частинами 9, 10 ст. 69 ЛК України встановлено, що підставами для прийняття рішення про відмову у видачі спеціального дозволу є: прийняття в установленому порядку рішення про зміну поділу лісів на категорії, в межах яких знаходяться лісові ділянки, виділені для спеціального використання лісових ресурсів, або про виділення особливо захисних лісових ділянок; прийняття рішення про припинення діяльності лісокористувача; невстановлення лімітів використання лісових ресурсів або їх перевищення; недотримання встановленого порядку видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів; результати оцінки впливу на довкілля.
Спеціальний дозвіл на використання лісових ресурсів анулюється в разі: припинення права користування лісами з підстав, передбачених статтею 22 цього Кодексу; припинення права використання лісових ресурсів з підстав, передбачених статтею 78 цього Кодексу; встановлення за результатами огляду на місці невідповідності площі, кількісних та якісних показників виділеної лісової ділянки відомостям, зазначеним у документах, поданих для отримання спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.
Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №521 (далі - Положення), Державне агентство лісових ресурсів України (далі - Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.
Держлісагентство відповідно до покладених на нього завдань організовує видачу в установленому порядку спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів (пп. 11 п. 4 Положення).
Держлісагентство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).
Згідно із п. 1, 4 Положення про Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 09.11.2022 №1012, вказане управління підпорядковується Держлісагентству та є його територіальним органом. Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює видачу спеціальних дозволів на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування.
З метою запровадження надання через Єдину екологічну платформу “ЕкоСистема” деяких дозвільних документів у сфері лісового господарства в електронній формі Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів стосовно реалізації до 1 червня 2027 року експериментального проекту щодо видачі деяких дозвільних документів у сфері лісового господарства (спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка) та сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів) в електронній формі (далі - експериментальний проект), внаслідок чого постановою від 30.05.2025 №625 затвердив, зокрема, Порядок реалізації експериментального проекту щодо видачі спеціального дозволу на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубного квитка) в електронній формі (далі – Порядок).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку, лісорубний квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється заготівля деревини в лісах України; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини, встановлюються строки здійснення заготівлі деревини та її вивезення, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також ведеться облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; видається сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів; ведеться облік рентної плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.
Лісорубний квиток видається територіальним органом Держлісагентства, органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим за місцем розташування лісової ділянки, де буде здійснюватися заготівля деревини, незалежно від місцезнаходження (місця проживання) заявника.
Розподіл заяв про видачу лісорубного квитка між територіальними органами Держлісагентства здійснюється з урахуванням місця розташування лісової ділянки засобами Єдиної екологічної платформи “ЕкоСистема” автоматично під час формування заяв.
Пунктом 7 Порядку визначено, що форми лісорубного квитка, заяви про видачу лісорубного квитка, акта обстеження деревостанів, в яких планується провести рубки формування і оздоровлення лісів, інші рубки та роботи, пов`язані і не пов`язані з веденням лісового господарства, акта відведення лісосіки під час проведення освітлення, прочищення, проріджування, інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних з веденням лісового господарства, відомості чергової лісосіки, плану лісосіки, польової перелікової відомості дерев, призначених для рубки, переліково-оцінювальної відомості (детальна матеріально-грошова оцінка), акта про виявлені розбіжності у матеріалах лісовпорядкування, спеціальної облікової картки на рубки переформування деревостану, заяви про відстрочення лісорубного квитка, заяви про припинення дії лісорубного квитка, акта обліку природного поновлення визначає Мінекономіки.
Відповідальність за надання недостовірних відомостей у зазначених документах несе заявник.
У даному випадку заявником є Філія “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України”, яка несе відповідальність за достовірність поданих документів для отримання спеціального дозволу.
Пунктом 12 Порядку визначено, що для видачі лісорубного квитка на вибіркові санітарні рубки подаються такі документи: заява про видачу лісорубного квитка; перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів; відомість чергової лісосіки; нумераційна відомість дерев, призначених для вибіркової санітарної рубки, за формою згідно з додатком 4 до Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 р. № 555 (ЗП України, 1995 р., № 10, ст. 253; Офіційний вісник України, 2016 р., № 87, ст. 2839); польова перелікова відомість дерев, призначених для рубки; переліково-оцінювальна відомість (детальна матеріально-грошова оцінка); план лісосіки; копія таксаційного опису ділянки, що проектується під рубку, складеного відповідно до Порядку здійснення лісовпорядкування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2023 р. № 112, або акта обстеження, складеного відповідно до Правил утримання та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 650.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 № 555 затверджено Санітарні правила в лісах України (далі - Правила).
Так, Санітарні правила в лісах України - сукупність норм щодо здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів та санітарних вимог, які встановлюються з метою охорони та захисту лісів під час ведення лісового господарства, використання лісових ресурсів та проведення робіт, не пов`язаних з веденням лісового господарства, підприємствами, установами, організаціями та громадянами.
Відповідно до п. 4 Правил для поліпшення санітарного стану лісів здійснюються такі заходи: вибіркові санітарні рубки; суцільні санітарні рубки; ліквідація захаращеності; профілактика виникнення та поширення осередків шкідників і хвороб лісу, боротьба з ними та захист заготовленої деревини від шкідників і хвороб лісу.
Згідно з абз. 5 п. 5 Правил, заходи з поліпшення санітарного стану лісів плануються і здійснюються на основі матеріалів лісовпорядкування, а також санітарних та лісопатологічних обстежень, а в межах природно-заповідного фонду - відповідно до вимог проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них з урахуванням специфіки, ступеня та періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників хвороб лісу.
Пунктом 12 Правил визначено, що вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп.
Як передбачено пунктом 19 Правил, у хвойних насадженнях, пошкоджених кореневою губкою та опеньком, а також у листяних насадженнях, уражених опеньком, вирубуванню підлягають дерева III-VI категорій стану.
Прокурор вважає, що спірний лісорубний квиток виданий внаслідок порушення вимог законодавства, яке регулює порядок видачі спеціальних дозволів на спеціальне використання лісових ресурсів, та на підставі недостовірних документів, оскільки у вибіркову санітарну рубку відведено дерева, які не підлягають видаленню.
Судом установлено, що матеріали відводу для проведення вибіркової санітарної рубки на ділянці площею 18,9 га, розташованій на території Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДП “Ліси України” в кварталі 94 виділі 1.2, сформовані відповідачем 1, як заявником, для проведення вибіркової санітарної рубки деревини.
На підставі цих матеріалів видано відповідачу 1 спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток) серії №20251002-000141 від 02.10.2025 зі строком заготівлі до 31.12.2025 та вивезення деревини до 31.03.2026.
Способом обліку у цьому квитку визначено за кількістю дерев, що призначені в рубку (подеревно).
У квитку також міститься інформація, що вирубуванню не підлягають дерева, не намічені в рубку та за межами візиру.
Також у лісорубному квитку міститься попередження, що лісокористувачі зобов`язані дотримуватися вимог Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761.
За порушення Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761, заготівля деревини може бути припинена в установленому порядку
Як слідує із листів Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові від 09.10.2025 №12-31-82827вих-25, №12-31-82828вих-25, з матеріалів кримінального провадження №42025030000000054 від 08.10.2025, яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 (КК України, вбачається, що окремі службові особи філії “Поліський лісовий офіс” ДП “Ліси України” незаконно та безпідставно організували проведення вибіркових санітарних рубок, внісши в документи відводу недостовірні відомості стосовно стану дерев, які підлягають порубці. На підставі документів відводу, у які внесені недостовірні відомості, отримали лісорубні квитки та запланували проведення рубки. У такий спосіб, під виглядом хворих дерев, фактично планують в рубку ділову деревину високої якості. У разі таких рубок за незаконно виданими лісорубними квитками, державі буде нанесено шкоду.
Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові від 09.10.2025 залучено до кримінального провадження №42025030000000054 від 08.10.2025 в якості спеціаліста заступника директора ДСЛП “Львівлісозахист” ОСОБА_1 .
Довідкою заступника директора ДСЛП “Львівлісозахист” та протоколами огляду (місця події) від 08.10.2025 та від 09.10.2025, складених за участі спеціалістів, в тому числі Державної екологічної інспекції у Волинській області, встановлено, що при огляді та обстеженні відведених в рубку 127 дерев, переважна їх частина має патологічні ознаки та присутність хвороб (опеньок осінній, трутовики, стовбурові гнилі). В тому числі у 22 дерев дуба I-II категорії стану, патології не виявлено та вони не підлягають рубанню.
Тобто, до рубки були включені дерева, які не мали ознак ураження.
Також в ході оглядів місця події - лісових ділянок у Сокиричівському лісництві виявлено ряд відклеймованих в рубку дерев, які за своїм технічним станом та діаметрами не відповідають матеріалам відводу (дерева таких діаметрів у рубку не відводилися) та пнів незаконно зрубаних дерев.
Зокрема, відповідно до польової перелікової відомості, поданої до заяви на отримання спеціального дозволу, у рубку відведено дерева з найбільшим діаметром 56 см (1 дерево). При цьому, відповідно до протоколу огляду місця події зафіксовано проклеймовані дерева діаметром 60 см (4 дерева), 64 см (2 дерева) 72 см (1 дерево), 76 см (4 дерева).
Ці обставини відповідачами належним чином не спростовані.
Суд зазначає, що наявність підстав для санітарної рубки як лісогосподарського заходу не заперечується.
Разом з тим протиправність дій відповідача 1 полягає не у визначенні мети санітарної рубки, а у відхиленні від цієї мети, що виразилося у включенні до матеріалів відводу дерев, які не відповідали санітарним критеріям.
Таким чином, дії відповідача 1 є протиправними в частині формування та реалізації матеріалів відводу щодо включення здорових дерев, що свідчить про використання повноважень не за цільовим призначенням.
Заперечення відповідача 1 щодо відсутності повноважень у прокурора щодо подання цього позову суд відхиляє, оскільки здійснення прокурором представництва інтересів держави не ставиться у залежність від проведення перевірки (планової чи позапланової) екологічною інспекцією, а достатньою є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави.
Щодо наявності підстав для скасування спеціального дозволу, суд зазначає наступне.
Лісорубний квиток є індивідуальним адміністративним актом цільового характеру.
Судом установлено, що він виданий на підставі матеріалів відводу, які в частині включення здорових дерев є протиправним.
Відповідач 2, маючи передбачене пунктом 19 Порядку повноваження щодо перевірки відповідності документів фактичному стану лісової ділянки, не скористався ним, обмежившись формальною перевіркою документів.
Посилання відповідача 2 на дискреційність таких повноважень суд відхиляє, оскільки у разі наявності об`єктивних сумнівів реалізація дискреції є обов`язковою складовою належної адміністративної процедури.
Пунктом 19 Порядку визначено, що посадова особа територіального органу Держлісагентства, органу виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим перевіряє заяву про видачу лісорубного квитка та додані до неї документи щодо дотримання вимог цього Порядку та приймає рішення про видачу або відмову у видачі лісорубного квитка, що оформляється в електронній формі та засвідчується шляхом накладення посадовою особою кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог Закону України “Про електронні довірчі послуги”.
Посадова особа територіального органу Держлісагентства за письмовим рішенням керівника територіального органу перед видачею лісорубного квитка може здійснювати відповідно до статті 55 Закону України “Про адміністративну процедуру” огляд на місці виділеної лісової ділянки з метою встановлення відповідності даних щодо площі, кількісних і якісних показників лісової ділянки відомостям, зазначеним у документах, поданих для отримання лісорубного квитка.
Порядок проведення огляду на місці виділеної лісової ділянки для спеціального використання лісових ресурсів, оформлення результатів такого огляду та встановлення критеріїв відповідності кількісних і якісних показників встановлюється Інструкцією з відведення і таксації лісосік у лісах, що затверджується в установленому порядку Мінекономіки за поданням Держлісагентства.
Рішення про відмову у видачі лісорубного квитка приймається за умови забезпечення в разі необхідності права власника лісів, постійного лісокористувача на участь в адміністративному провадженні відповідно до Закону України “Про адміністративну процедуру”.
Підставами для прийняття рішення про відмову у видачі лісорубного квитка є, зокрема, недотримання встановленого порядку видачі лісорубного квитка (п. 26 Порядку).
Відповідно до пункту 27 Порядку дія лісорубного квитка припиняється у разі, зокрема, порушення правил, норм і умов спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів.
Статтею 78 ЛК України визначено, що право використання лісових ресурсів припиняється в разі: 1) добровільної відмови від використання лісових ресурсів; 2) закінчення строку, на який було надано право використання лісових ресурсів; 3) припинення діяльності лісокористувачів, яким було надано право використання лісових ресурсів; 4) порушення правил і норм, умов спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів; 5) використання лісових ресурсів способами, які негативно впливають на стан і відтворення лісів, призводять до погіршення навколишнього природного середовища; 6) порушення встановлених строків справляння збору за використання лісових ресурсів; 7) використання лісової ділянки не за цільовим призначенням; 8) невідшкодування в установленому порядку збитків, заподіяних лісовому господарству внаслідок порушень лісового законодавства, та невиконання вимог щодо усунення виявлених недоліків.
Припинення права використання лісових ресурсів здійснюється в установленому порядку шляхом припинення дії лісорубного квитка або лісового квитка тими органами, які їх видали.
Так, у постанові Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 420/10968/23 зазначено, що згідно з ч. 7 ст. 4-1 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” від 06.09.2005 №2806-IV дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав: звернення суб`єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.
Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.
Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру. 
Стаття 69 ЛК України передбачає можливість анулювання спеціального дозволу.
Разом з тим ця норма не виключає судового контролю за законністю індивідуального адміністративного акта.
Також відповідач 1 зазначає, що лісорубний квиток, як дозвільний документ одноразового застосування (акт індивідуальної дії), вичерпає свою дію 01 січня 2026 року, у зв`язку з чим, на момент винесення рішення у даній справі останній вже буде недійсним. 
З цього приводу суд зазначає, що позовну заяву подано 11.12.2025 в межах строку дії лісорубного квитка (зі строком заготівлі до 31.12.2025 та вивезення деревини до 31.03.2026). 
Оскільки анулювання квитка уповноваженим органом не здійснено, а правові наслідки його дії тривають, зокрема в частині вивезення деревини до 31.03.2026, суд дійшов висновку, що скасування квитка як протиправного є належним та ефективним способом захисту інтересів держави.
Суд зазначає, що сам по собі факт наявності осередку ураження лісових насаджень та прийняття рішення про проведення вибіркової санітарної рубки не суперечить вимогам лісового законодавства і не може визнаватися протиправним.
Таким чином, відповідач 1, реалізуючи надані йому повноваження, допустив відхилення від цільового призначення спеціального дозволу, використавши інститут санітарної рубки для заготівлі дерев, які за своїм фактичним станом не підлягали такому виду рубки.
За таких обставин суд доходить висновку, що дії відповідача 1 є протиправними саме в частині формування та реалізації матеріалів відводу щодо включення здорових дерев, а не щодо проведення санітарної рубки як такої.
Зважаючи на викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково, з урахуванням положень статті 245 КАС України, шляхом визнання протиправними дій Філії “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України” щодо формування та реалізації матеріалів відводу для проведення вибіркової санітарної рубки на ділянці площею 18,9 га, розташованій на території Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” ДСГП “Ліси України” в кварталі 94 виділі 1.2, в частині включення до такого відводу дерев, які за своїм фактичним станом не підлягають санітарній рубці, та визнання протиправним та скасування лісорубного квитка №20251002-000141 від 02.10.2025, виданого Північно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи положення частини 2 статті 139 КАС України, судовий збір відшкодуванню не підлягає. 
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Філії “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” щодо формування та реалізації матеріалів відводу для проведення вибіркової санітарної рубки на ділянці площею 18,9 га, розташованій на території Сокиричівського лісництва Ківерцівського надлісництва філії “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в кварталі 94 виділі 1.2, в частині включення до такого відводу дерев, які за своїм фактичним станом не підлягають санітарній рубці.
Визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток) №20251002-000141 від 02.10.2025, виданий Північно-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Прокурор: заступник керівника Волинської обласної прокуратури(43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 15).
Позивач: Державна екологічна інспекція у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, будинок 20; ідентифікаційний код 38009738).
Відповідач 1: Філія “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” (43010, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 30; ідентифікаційний код 45601597).
Відповідач 2: Північно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Героїв поліції, будинок 26; ідентифікаційний код 44938794).

Суддя Н. В. Стецик