Дата документу 14.04.2026	Справа № 554/16288/25	
 	Провадження № 2/554/264/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: 
головуючого судді -Материнко М.О., 
за участю секретаря судового засідання - Єфименко І.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Коваленко В.В.,
представника Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради - Дзюбла О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Коваленко Вікторії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа – Державний нотаріус Другої Полтавської державної нотаріальної контори Ярощук Вероніка Анатоліївна про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем
В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Полтави із позовом звернувся адвокат Коваленко Вікторії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа – Державний нотаріус Другої Полтавської державної нотаріальної контори Ярощук Вероніка Анатоліївна про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем.
В обгрунтування своїх позовних вимог вказували, що починаючи з 1998 року позивач проживав за адресою своєї матері ОСОБА_2 , за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з матір`ю позивач вів домашнє господарство, допомагав їй у сплаті комунальних послуг, здійснював поточний ремонт квартири, купував необхідні предмети побуту, продукти харчування, піклувався про стан здоров`я матері та за потреби купував ліки, супроводжував до лікарні та забезпечував належне лікування. Крім того, ураховуючи похилий вік, матір, склада на позивача нотаріальну довіреність, якою уповноважили ОСОБА_1 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах та організаціях незалежно від підпорядкування , форм власності,галузевої незалежності, відкривати від її імені рахунки в банківських установах,представляти її інтереси в органах внутрішніх справ, державної реєстрації, державної статистики, одержувати будь-які документи віл громадян та юридичних осіб, печатки та штампи. Для цього, Бордун С.Т. , цією довіреністю надала ОСОБА_1 право подавати від її імені будь-які документи, розписуватися замість неї та виконувати інші дії, пов`язані з цим дорученням.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 . Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, 20.05.2025р.отримав відповідь, якою державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Ярощук В.А., з посиланням на ст.1270 ЦК України,повідомлено, що строк для прийняття спадщини встановлюється у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити.
Представник позивача - адвокат Коваленко В.В. позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити.
Представник Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради - Дзюбло О.І. прохав в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Судом встановлено наступне. 
Починаючи з 1998 року позивач проживав за адресою своєї матері ОСОБА_2 , за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з матір`ю позивач вів домашнє господарство, допомагав їй у сплаті комунальних послуг, здійснював поточний ремонт квартири, купував необхідні предмети побуту, продукти харчування, піклувався про стан здоров`я матері та за потреби купував ліки, супроводжував до лікарні та забезпечував належне лікування. Крім того, ураховуючи похилий вік, матір, склада на позивача нотаріальну довіреність, якою уповноважили ОСОБА_1 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах та організаціях незалежно від підпорядкування , форм власності,галузевої незалежності, відкривати від її імені рахунки в банківських установах,представляти її інтереси в органах внутрішніх справ, державної реєстрації, державної статистики, одержувати будь-які документи віл громадян та юридичних осіб, печатки та штампи. Для цього, ОСОБА_2 , цією довіреністю надала ОСОБА_1 право подавати від її імені будь-які документи, розписуватися замість неї та виконувати інші дії, пов`язані з цим дорученням.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 . Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, 20.05.2025р.отримав відповідь, якою державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Ярощук В.А., з посиланням на ст.1270 ЦК України,повідомлено, що строк для прийняття спадщини встановлюється у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
До позовної заяви додано копію від 20.05.2025 р. № 522/01-16 за підписом Державного нотаріуса Другої Полтавської державної нотаріальної контори Ярощук В.А., в якому зазначено, що позивачем пропущено термін для прийняття спадщини,внаслідок чого заяву про прийняття спадщини прийняти неможливо. Також в листі зазначено, що ОСОБА_1 має право звернутись з позовом до суду про продовження терміну для прийняття спадщини.
Разом з тим, ОСОБА_1 вже реалізував своє право на прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 шляхом подання в 2024 році позову до Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2025 р. у цивільній справі № 554/11781/24 було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 та встановлено, серед іншого, наступне: «…15 вересня 2003 року, не залишивши заповіту, померла мати позивача - ОСОБА_2 . Спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 .
Листом державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Н.Ткаченко № 974/01-16 від 16.07.2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.
Позивач вважає, що пропустив строк з поважних причин, так як при зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини і оформлення прав на спадкове майно, він дізнався що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.04.2003 року було накладено арешт на майно, у зв`язку з чим йому було відмовлено у відкритті спадкової справи.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Статтею 550 Цивільного кодексу Української РСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.
Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 строк для прийняття спадщини минув 15.03.2004 року. Посилання позивача на те, що поважною причиною пропуску для прийняття спадщини було накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 ) ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.04.2004 року, не заслуговують на увагу суду, так як арешт було накладено після спливу строку для прийняття спадщини.
Також відповідно до наказу Міністерства Юстиції України № 18/5 від 14.06.1994року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якій втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції N 20/5 (z0283-04 ) від 03.03.2004 ) у пункті 110 встановлено що заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї та про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі. Справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально засвідченою. Засвідчувати справжність підпису на заяві не потрібно у випадку, коли така заява подається спадкоємцем до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. У цьому випадку державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначає найменування документа, що посвідчує особу заявника, номер та дачу його видачі, найменування установи,підприємства, організації, яка його видала, рік народження спадкоємця. 
Відповідно до пункту 111 Наказу заяви про прийняття спадщини, а також заяви про відмову від спадщини не можуть бути повернуті спадкоємцям або скасовані ними. І як вбачається з пункту 111-1 тільки при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Єдиного реєстру перевіряє наявність або відсутність заповіту, складеного спадкодавцем у порядку,передбаченому Положенням про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ,відсутність заборони або накладеного арешту на спадкове майно. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною третьою статті 549, частиною другою статті 551 Цивільного кодексу ( 1540-06 ) - не раніше зазначених строків. Теж саме зазначено у пунктах 206 та 209 розділу 22 Наказу Міністерства юстиції № 20/5 від 22.02.2004 року, якій втратив чинність 22.02.2012 року та п.2.1 глави 10 Наказу Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України», що для початку спадкоємці повинні звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців із моменту, коли останнім було відкрито спадщину. 
Після цього як сплине 6 місяців, спадкоємці, що подали заяву вважаються такими, що прийняли спадщину і нотаріус зобов`язаний цим особам видати свідоцтво про право на спадщину. Під час видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус повинен перевірити всю документацію щодо правової належності спадкового майна спадкодавцю, відсутність заборони або накладеного арешту на це майно, у тому числі за наявності чи відсутності різних застав (податкової тощо) за інформацією у відповідних державних реєстрах. 
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, яке підлягає реєстрації у відповідному порядку (виняток - земельна ділянка), то нотаріус також перевіряє витяг з Реєстру прав власності на це майно. У разі виникнення тієї ситуації, коли було здійснено арешт спадкового майна, нотаріус затримує видачу свідоцтва про право на спадщину до моменту зняття такого арешту.
До позову позивачем надано лист від Другої Полтавської державної нотаріальної контори № 974/01-16 від 28.08.2024 року, відповідно до змісту якого позивач до 28.08.2024 року не звертався з заявою про прийняття спадщини, враховуючи що строк для прийняття спадщини минув майже 20 років назад йому було відмовлено у прийнятті заяви щодо прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і відкритті спадкової справи та рекомендовано завернутися до суду з заявою про поновлення строку для прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкоємець,який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах -уповноваженій на це посадовій собі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено,що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини,які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. 
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні». З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1)тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які,зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4)перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Позивачем не наведено жодної поважної причини для поновлення строку для прийняття спадщини…»
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20.03.2025 р. у цивільній справі № 554/11781/24, що набрало законної сили, встановлено обставини, які в силу приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді вказаної справи і якими спростовуються пред`явлені ОСОБА_1 позовні вимоги.
На підставі викладеного, позовні вимоги не підлягають до задоволення. 
Керуючись ст.ст. 1216,1218, 1261,1268 ЦК України, керуючись ст.ст.175-177 ЦПК України 
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовної заяви адвоката Коваленко Вікторії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа – Державний нотаріус Другої Полтавської державної нотаріальної контори Ярощук Вероніка Анатоліївна про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем - відмовити в повному обсязі.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 23.04.2026 року.

Суддя Материнко М.О.