Справа №638/22925/25
Провадження № 2/638/3882/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2026 року          м.Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Плахотничої В.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №77847212 від 25.10.2021 у розмірі 33880 грн та понесені судові витрати.
Позов обґрунтований тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №77847212 від 25.10.2021 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 33880 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23880 грн - сума заборгованості за відсотками. 
Враховуючи, що відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити судове засідання без його участі.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи це наступним.
По-перше, позивачем фактично неправомірно набуто право вимоги до відповідача, оскільки договір факторингу був укладений 14.06.2021, тобто до укладення договору позики 25.10.2021, що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором до позивача (фактор), так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною.
По-друге, позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань у договорі. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, однак, враховуючи, що сторона відповідача висловила свою позицію щодо предмету спору шляхом подання відзиву на позов, а також з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу без їх участі.
Відзив на позовну заяву був отриманий позивачем 09.12.2025, однак правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
25.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77847212, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно Закону України «Про електронну комерцію». 
Даним договором передбачено надання відповідачу позики у розмірі 10000 грн строком на 30 днів із застосування базової процентної ставки 1,99 % на день.
Договір підписаний відповідачем із застосування одноразового електронного ідентифікатора n8soUawafb.
Факт укладення договору сторонами не оспорюється.
14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
При цьому, 27.10.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду № 12 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, якою уточнено предмет договору, а саме об`єм прав вимоги, які відступаються, до складу яких увійшов і договір, укладений із відповідачем.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач набув право вимоги до відповідача у спосіб, встановлений ст. 512 ЦК України, та відхиляє доводи представника відповідача в цій частині, оскільки додаткова угода, якою обумовлена передача прав вимоги до відповідача була укладена вже після укладення договору позики.
Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість у розмірі 33880 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23880 грн - сума заборгованості за відсотками. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач зобов`язаний довести суду факт надання ним відповідачу кредитних коштів шляхом подання до суду належних та допустимих доказів.
На підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту позивачем надано витяг з реєстру боржників та розрахунок заборгованості за Договором позики №77847212 від 25.10.2021.
Разом із тим, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинних документів, які б підтвердили факт отримання відповідачем кредитних коштів, як то платіжних доручень, меморіальних ордерів, виписок за рахунками тощо, позивачем не надано, а тому суд приходить до висновку, що даний факт не доведений та, відповідно, позивачем не доведено факту наявності заборгованості перед ним з боку відповідача. 
Таким чином, суд вважає, що витяг з реєстру боржників та розрахунок заборгованості за Договором позики № 77847212 від 25.10.2021 самі по собі, без надання належних доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом наявності заборгованості та її розміру.
Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 190/1419/19-ц.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити.
За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено в позові, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі судового збору відсутні.
Водночас, відповідачем понесено витрати на правову допомогу, пов`язану із представленням його інтересів в суді у розмірі 9500 грн, що підтверджується договором № 1422 від 04.12.2025 про надання правової допомоги, детальним описом робіт (наданих послуг) від 09.12.2025, квитанцією № 1422 від 04.12.2025.
Виходячи з викладеного, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем, підлягають стягненню на його користь з позивача.

Керуючись ст. 12, 43, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 
в и р і ш и в:
Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ: 35625014; адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд 30.
Представник позивача Сімутіна Альона Андріївна, адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2, пов. 4, діє на підставі довіреності від 28.07.2025.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача: Цокало Тетяна Михайлівна, адреса: АДРЕСА_2 , діє на підставі ордеру ВІ №1355908 від 09.12.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2424 від 23.10.2018. 

Суддя           О. В. Зінченко