Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/2877/25
Провадження № 2/935/424/26
РІШЕННЯ
Іменем України
15 квітня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - Рибнікова М.М.,
за участю секретаря – Сьомак Л.І.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
у с т а н о в и в:
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , та просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнути судові витрати з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18.05.2013 сторони перебували у шлюбі, який розірвано 11.11.2024 рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області, справа за № 935/2677/24. В шлюбі народився діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем. Відповідач постійно проживає за кордоном, участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання не надає, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2025 року за правилами спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання. 
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. В матеріалах справи наявні пояснення, в яких представник відповідача зазначила, що ознайомившись із позовною заявою і доказами доданими до позовної заяви, сторони відповідача вважають за необхідне додати відповідні докази, що матимуть значення про ухваленні рішення у справі. Відповідач наголошує, що при звернення до суду із даним позовом позивачем не були дотримані вимоги передбачені частиною третьою ст. 175 ЦПК України. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 112581 від 13.06.2018 відповідач має третю групу інвалідності встановлено йому по життєво та в зв`язку із чим має пенсійне забезпечення у розмірі мінімальної пенсії. Враховуючи те, що позивач не надав доказів , що відповідач має дохід 700 євро, а тому при ухваленні відповідного судового рішення відповідач не заперечує щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з нього аліментів в розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Додаткові заяви чи клопотання відсутні, розгляд справи проводити за відсутності відповідача та представника.
Представником позивача подано додаткові пояснення у справі, в якому зазначив, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Аналіз такої позиції відповідача дає підстави для 2-х висновків: 1- відповідач згоден платити аліменти на утримання своїх дітей, 2 відповідач не обмежує суд у встановленні максимального розміру аліментів, обмежуючи тільки мінімальний розмір, фактично в цій частині дублюючи вимоги закону. Оскільки позиція відповідача щодо меж розміру аліментів не суперечить закону та не порушує права, свобод чи інтереси інших осіб, це фактично свідчить про визнання позову, хоча відповідачем помилково вказано про згоду на часткове задоволення позовних вимог, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, у якій зазначено, що розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. 
В судове засідання відповідач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява, у якій зазначено, що розгляд справи проводити без їх участі, при ухвалені відповідного судового рішення сторона відповідача не заперечує щодо стягнення аліментів у визначеному законом розмірі, але не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Додаткові заяви чи клопотання, що пов`язані із розглядом цієї справи відсутні.
Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.
Як встановлено судом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується матеріалами справи, а саме копіями свідоцтв про народження, серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з позивачем, що підтверджується актом від 12.08.2025 і вказана обставина відповідачем не заперечується.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено третю групу інвалідності, безтерміново, що підтверджується довідкою до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серією 12 ААБ № 112581.
До суду подано форму ОК-7 щодо застрахованої особи ОСОБА_2 за звітний період з 2003 – 2008, 2011, 2014. 
Позивач ОСОБА_1 , бажає отримувати аліменти за рішенням суду. 
Оцінка Суду.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Згідно ст. ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За приписами ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину – однієї чверті, на двох дітей – однієї третини, на трьох і більше дітей – половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. ч. 1, 5 ст. 183 СК України).
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 бере участь в утриманні дітей, а також на підтвердження того, що на його утриманні перебувають інші діти чи батьки. Утримання з відповідача лише 1/3 частина від заробітку (доходу) об`єктивно не позбавляє його можливості забезпечувати власне утримання та фактичне визнання позовних вимог в мінімальному розмірі стягнення аліментів відповідачем підтверджує цей факт. Вказаний розмір частки є мінімальним та допускає навіть безспірне стягнення аліментів на утримання дітей в порядку наказного провадження.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 21.11.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Якщо після досягнення повноліття старшої дитини ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на молодшу дитину, аліменти на утримання його, підлягають стягненню до його повноліття, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Розподіл судових витрат між сторонами.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі – у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).
При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1211,2 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 259, 263, 265, 274-284, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено: 15.04.2026 . 
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М.М. Рибнікова