справа № 488/198/26
провадження № 1-кп/488/190/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2026 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А
  Корабельний районний суд міста Миколаєва	  	 	
у складі:	  	
головуючого судді	ОСОБА_1 	
за участю	  	
секретаря:	ОСОБА_2 	
прокурора:	ОСОБА_3 	
обвинуваченого: захисника:	ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Павлогірківка Бобринецького району Кіровоградської області, неодружений, із повною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-31.01.2006 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за частиною 1 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-23.12.2008 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-12.04.2010 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 70, частиною 1 статті 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
-14.01.2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-19.04.2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
-02.02.2017 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 289, статтею 71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі;
-24.03.2017 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 121, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;
-12.04.2018 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до 9 років позбавлення волі;
-07.11.2018 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 70 КК України до 9 років позбавлення волі;
-31.03.2023 року Ленінським районним судом міста Кіровограда за частиною 1 статті 309, частиною 1 статті 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 08.09.2023 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,
ВСТАНОВИВ
Обвинувачений ОСОБА_4 , 24.05.2025 року приблизно о 19:00 годині, точніше встановити не вдалося, всупереч положень пунктів 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, пункту 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної та охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, пункту 1 додатку №1 Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», статті 178 Цивільного кодексу України, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, перебуваючи у лісосмузі біля автозаправної станції «Укрнафта» за адресою: Херсонська область, село Посад-Покровське, вулиця Херсонська, будинок 2а, знайшов вибуховий пристрій – реактивну протитанкову гранату типу «РПГ-22» та достовірно знаючи її властивості, почав її зберігати. У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 на орендованому останнім транспортному засобі, перевіз вказану реактивну протитанкову гранату типу «РПГ-22» до будинку №12 в по проспекту Корабелів в місті Миколаєві, де незаконно зберігав її всередині вказаного транспортного засобу, після чого, 27.05.2025 року приблизно о 21:00 годині, точніше встановити не вдалося, перевіз її до гаражного приміщення № НОМЕР_1 в АГК «НИВА», що знаходиться неподалік вулиці Центральної (колишня назва Степова), будинок 1 в місті Миколаєві, де продовжував зберігати її без передбаченого законом дозволу.
26.11.2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 в АГК «Нива», розташованого неподалік вулиці Центральної (колишня назва Степова) в місті Миколаєві, виявлено та вилучено вибуховий пристрій - реактивну протитанкову гранату типу «РПГ-22», яку обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав у вказаному гаражному приміщенні, яке знаходилося у його користуванні, без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 24.05.2025 року, у вечірній час знайшов поблизу села Посад-Покровське реактивну протитанкову гранату типу «РПГ-22» та через кілька днів перевіз вказаний вибуховий пристрій на транспортному засобі до гаражного приміщення № НОМЕР_1 в АГК «Нива». Наприкінці листопада 2025 року вказану гранату було вилучено в ході обшуку працівниками поліції. У вчиненому кається.
У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому допит обвинуваченого відповідно до частини 4 статті 349 КПК України здійснюється обов`язково.
В ході допиту обвинуваченого суд з`ясував, що той правильно розуміє зміст обставин вчинення ним кримінального правопорушення, встановлених судом, не заперечує їх та переконався у добровільності такої позиції обвинуваченого. Окрім того, учасникам провадження роз`яснено, що у відповідності до частини 2 статті 394 КПК України рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого, тобто придбання та зберігання вибухового пристрою без передбачуваного законом дозволу, суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.
Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами. Таким строком, з урахуванням усіх викладених обставин, суд вважає мінімальний, що передбачений санкцією частини 1 статті 263 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, яке полягає в тому, що він повністю розкаявся у вчиненому перед судом, беззаперечно визнав свою вину, надав відверті та правдиві покази, які покладені судом в основу обвинувального вироку та стали підставою для розгляду даного кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідного пункту 1 частини 1 статті 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки умисний злочин вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 , який має судимість за умисне кримінальне правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 28.11.2025 року до обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався в ході судового розгляду, який є чинним на момент ухвалення вироку та який суд вважає за необхідне продовжити до набрання вироком законної сили.
На підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на проведення експертиз в сумі 9.805,40 гривні (дев`ять тисяч вісімсот п`ять гривень 40 копійок).
Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, - 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з дати приведення вироку до виконання.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення (досудового тримання під вартою) за період з 26.11.2025 року по день, що передує даті приведення вироку до виконання.
Обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід – тримання під вартою – залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази, а саме залишки реактивної протитанкової гранати РПГ-22, сейф-пакет №5843818, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (на рахунок UA428999980313020115000014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_4 за проведення судових експертиз, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати в розмірі 9.805,40 гривні (дев`ять тисяч вісімсот п`ять гривень 40 копійок).
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні. 
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1