ПОСТАНОВА
Справа № 947/573/26
Провадження № 3/947/169/26

03.04.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №514736 від 16.11.2025, складений інспектором УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дряпак О.В. щодо 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,
ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_1 16.11.2025 року, близько 13:25, навпроти буд.8/1 по вул.Інглезі (25-ї Чапаївської дивізії) в м.Одесі, керував транспортним засобом Hyundai H-1, державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України». 
ОСОБА_1 , представлений адвокатом Очколяс Д.В., до суду не з`явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Адвокат Очколяс Д.В. заявив клопотання про проведення судового засіданні без участі ОСОБА_1 .
Згідно ст.268 КпАП України явка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому протокол розглянуто без участі ОСОБА_1 , за участю його представника – адвоката Очколяс Д.В.
В перерві між судовими засіданнями адвокат Очколяс Д.В. заявив клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. 
Своє клопотання адвокат Очколяс Д.В. обґрунтовує тим, що надані до суду матеріали притягнення ОСОБА_2 до відповідальності складені у порушення законодавства, а сам протокол не може мати правових наслідків.
Так, адвокат зазначає, що основним документом, що регламентує порядок відеофіксації поліцейськими є Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС №1026 від 18.12.2018 (далі - Інструкція № 1026). Її положення прямо встановлюють обов`язковість безперервного запису. Пункт 5 розділу ІІ Інструкції №1026 (цитата): «Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).».
У той же час, в матеріалах справи відсутній відеозапис, із якого видно момент зупинки транспортного засобу, та взагалі незрозуміло, яким чином та про що вели мову поліцейські із паном ОСОБА_2 з моменту зупину і початку відеозапису особи, яка взагалі не приймала участь у зупинці автомобіля, а приїхала на окремому автомобілі через тривалий час (приблизно 40 хвилин) вже після зупинки.
Крім того, за інформацією, що надана паном ОСОБА_2 на останнього здійснювався психологічний тиск зі сторони працівників поліції з моменту зупинки автомобіля і до початку наявного відеозапису, спрямований на погрози та негативні наслідки щодо користування останнім своїми правами як особи, що притягається до відповідальності, що зумовило останнього, зокрема не скористатись правовою допомогою.
Адвокат звертався до органів поліції щодо ознайомлення із повним об`ємом відеозаписів із усіх боді-камер присутніх поліцейський, однак захиснику було відмовлено, нібито, через той факт, що відеозаписи зберігаються лише певний час.
Важливо, що порушення вимоги про безперервність відеозапису є самостійною підставою для визнання доказу недопустимим (Постанова Верховного Суду від 18.07.2019 у справі №216/5226/16-а, якою передбачено, що відеозапис не може бути вибірковим).
Отже, якщо запис розпочинається з моменту, коли водій уже відмовляється від огляду, але не зафіксовано сам момент зупинки.
Також адвокат звертає увагу на постанову Одеського апеляційного суду від 16.03.2026 у справі 521/20360/25, де суд вказав, що доводи апеляційної скарги про те, що наявний відеозапис є небезперервним спростовується оглянутими судом апеляційної інстанції наявними в матеріалах справи відеозаписами. Під час дослідження вказаних відеозаписів суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на оптичному диску міститься відеозапис з двох бодікамер поліцейських 473731 та 471942. Вказаними відеозаписами зафіксовано повно події, які хронологічно продовжують одна одну, дані події не містять розриву у часі, що свідчить про безперервність проведення відеозйомки. Відеофіксація велась з моменту зупинки транспортного засобу та до моменту ознайомлення водія із складаними адмінматеріалами. Наявні відеозаписи відображають послідовність дій поліцейських, відео здійснювалось безперервно. 
Отже, що справедливо, і у найостаннішій судовій практиці із цього питання Одеського апеляційного суду вказано, що відеозапис обовязково має охоплювати момент зупинки транспортного засобу та момент ознайомлення водія із складаними адмінматеріалами, чого у даній справі немає.
Крім того, відсутність фіксації моменту зупинки автомобіля та керування ним не надає можливості суду встановити, що на наданому поліцією диску з відеозаписом зафіксовано, що саме пан ОСОБА_2 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Це критично, оскільки склад правопорушення за ст.130 КУпАП передбачає саме керування в стані сп`яніння. Якщо запис починається пізніше (вже після зупинки або коли водій стоїть біля машини), довести факт керування неможливо.
Крім того, адвокат зазначає, що із наявних матеріалів вбачається, що поліцейський, який зупинив автомобіль та озвучив підозру про керування автомобілем у стані сп`яніння, та поліцейський, що склав протокол - це різні особи.
Більше того, на відеозаписі видно, що ці особи радяться між собою, які саме ознаки писати, адже поліцейський, який склав протокол не знає, що саме у протоколі мас бути зазначено. І в результаті поліцейські колегіально вирішують, що в цілому достатньо написати про пожвавлені рухи та поведінка, яка не відповідає обстановці.
Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), розгляд справи за ст.130 КУпАП поліцейськими колегіально не здійснюється. Це справа розглядається одноособово уповноваженою особою.
Крім того, статті 245 та 252 КУпАП - визначають, що посадова особа (а не колегіальний орган) оцінює докази за внутрішнім переконанням. 
Тому, на думку адвоката, поліцейськими були допущені порушення профільного закону про поліцію.
В контексті наведеного адвокат звертає увагу на відверту неповагу до пана ОСОБА_2 , яка вбачається із наявного відеозапису.
Так, наприклад один із поліцейських каже до пана ОСОБА_2 , що останній ховається під мамину юпку, незважаючи на той факт, що із паном ОСОБА_2 поряд перебувала не мати, а його жінка, чим образив і пана ОСОБА_2 і пані ОСОБА_2 .
Це навіть не про неповагу, а про відверте порушення прав людини зі сторони органу держави і влади, що має прояв у прямому посяганні на честь і гідність людини.
Таким чином, за сукупністю порушень та кричущих фактів неповаги до прав особи вбачаємо, що протокол повинен бути визнаний такий, що не може передбачати правові наслідки.
У зв`язку з чим, адвокат просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Адвокат Очколяс Д.В. в судовому засіданні, будучи не обмежений часом, озвучив аналогічні доводи, які викладені в запереченнях, та просив провадження по справі закрити.
Крім того, адвокат Очколяс Д.В. у попередніх засіданнях розгляду протоколу заявляв клопотання про призначення по справі комплексної судово-психологічної та лінгвістичної експертизи Соколова О.С. для визначення психологічного стану ОСОБА_1 , на вирушення якої поставити певні питання, зазначені в клопотанні. Дані клопотання були вирішені у попередніх засіданнях розгляду протоколу, в задоволенні клопотань було відмовлено. 

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, письмові заперечення адвоката Очкаляс Д.В., вислухавши доводи сторони захисту, дійшов висновку про винуватість водія  ОСОБА_1 у порушені правил дорожнього руху України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерств внутрішніх справ України і охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015, (далі, Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі, поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходять висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.
В свою чергу, на виконання вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 16.11.2025 о 14.00 год.; оптичним диском із відеозаписами обставин адміністративного правопорушення, на яких зафіксовано, у т.ч. підстава зупинки та відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; довідками інформаційного порталу Національної поліції, згідно яких ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом року не притягувався та отримав посвідчення водія.
Крім того, з відеозаписів на оптичному диску вбачається, що транспортний засіб Hyundai H-1, державний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався і був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. ОСОБА_1 були повідомлені причини зупинки (порушення правил дорожнього руху пов`язані із перетином подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки і порушення порядку користування показниками поворотів). Під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення правил дорожнього руху і розгляду таких матеріалів поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у того виявляються ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відповідав на питання поліцейського, ухиляючись від прямої відповіді. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, після чого запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Поліцейський також роз`яснив наслідки відмови від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Після чого починається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення. 
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Доводи адвоката Очколяса Д.В., які він виклав в своїх запереченнях, є висмикнутими з контексту наданих відеозаписів і розтлумачені на користь ОСОБА_1 . Фактично ці доводи спростовуються матеріалами справи та дослідженими відеозаписами. 
Так, керування ОСОБА_1 транспортним засобом, правомірність зупинки ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом за порушенням правил дорожнього руху, підтверджено відеозаписом. Ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 були виявлені уповноваженим поліцейським, після чого ці ознаки були повідомлені ОСОБА_1 , також ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, після чого запропоновано проїхати до медичного закладу на медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Також поліцейським були роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.
Дійсно, на відеозапису відсутній певний фрагмент з 13.25 год. до 13.40 год. 
Разом з тим, зі змісту відеозаписів (два файли) вбачається, що в цей період здійснюється оформлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за порушення ним правил дорожнього руху. Цей відрізок відеозапису не несе інформативного навантаження та не впливає на висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушені правил дорожнього руху, оскільки всі важливі обставини для розгляду матеріалів за ст.130 КУпАП зафіксовані на наявних відеозаписах. 
Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе впевнено, постійно сперечається з поліцейськими, агресивно доводить свою позицію. 
Тому, твердження адвоката про те, що в період, коли відсутня відеозапис на ОСОБА_1 здійснювався емоційний тиск з боку працівників поліції, спростовується відеозаписом обставин подій. 
Більш того, Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст.251 КпАП України працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. 
Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тому, наявний в матеріалах справи CD-диск з відеозаписом обставин адміністративного правопорушення, навіть за відсутністю двох понятих, є належним та допустимим доказом. 
Доводи адвоката Очколяс Д.В. про порушення поліцейськими профільного закону та неможливість колегіального розгляду поліцейськими справи, не відповідають дійсності, спростовуються дослідженими в судовому засіданні документами та відеозаписом, та свідчить про намагання сторони захисту, у будь який спосіб допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за грубе порушення правил дорожнього руху. 
Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного. 
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя, - 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави (р/р-UA848999980313080149000015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач: ГУК Одеської області, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 (Шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA758999980313171206000015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).
Роз`яснити  ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя       Борщов І. О.