РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року 	справа № 580/278/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/278/26 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ ВП 44131663) про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів, ухвалив рішення.
І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
12.01.2026 вх.№1546/26 позивач у позовній заяві просить (редакція від 03.02.2026 вх.№5587/26): 
— визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05; 
— визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 06.06.2025 №0341011-2402-2301-UA71080350000033809 форми «Ф» у сумі 40484,20 грн; 
— зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області здійснити звірку та перерахунок суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до вимог Податкового кодексу України.
30.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). 
Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Відповідно до ч. 2. ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 02.12.2025 отримала рекомендованою кореспонденцією від Головного управління ДПС у Черкаській області (поштове відправлення №R067047011555). Згідно із рішенням від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05 скаржнику відмовлено у застосуванні підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі Кодекс №2755) за об`єкт площею 570,20 м кв. Позивач звернулася до Відповідача із заявою про проведення звірки за адресою: АДРЕСА_2 та про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.06.2025 №0341011-2402-2301-UA71080350000033809. На думку Позивача, за результатами звірки прийняте рішення від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05, яким відмовлено у скасуванні ППР у зв`язку із відсутністю підстав для застосування підпункту «є» до об`єкта нежитлової нерухомості, що належить фізичній особі-платнику податку ОСОБА_1 . 08.12.2025 Позивач звернулася із скаргою до Державної податкової служби України.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
У відзиві на позовну заяву від 23.02.2026 вх.№9118/264 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю: згідно із пп. «є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Кодексу №2755 не є об`єктами оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи «будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Відповідно до Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023 до класу «промислові та складські будівлі» (код 125) включаються будівлі, що використовуються для промислового виробництва, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні тощо. У податковому (звітному) періоді 2024 році відсутні підстави для застосування норми пп. «є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Кодексу №2755 до об`єкта нежитлової нерухомості, що належить ОСОБА_1 , позаяк доказів використання нерухомого майна за призначенням не надано, кількість працюючих згідно публічної звітності "0". ППР з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 06.06.2025 №0341011-2402-2301-UA71080350000033809 у сумі визначеного грошового зобов`язання 40 484 грн 20 коп відповідає вимогам чинного законодавства.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець для здійснення діяльності за КВЕД 16.10 «лісопильне та стругальне виробництво», 16.24 «виробництво дерев`яної тари».
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлова будівля (майстерня) площею 570.2 м2 значиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності. 
02.07.2025 ФОП ОСОБА_1 отримала від Головного управління ДПС у Черкаській області лист штрихкод 0601162839571.
10.07.2025 у заяві ОСОБА_1 просить провести звірку щодо нарахування суми податку на нерухоме майно, позаяк з 16.08.2021 зазначене приміщення віднесене до будівельпромисловості, а саме: майстерня, що у 2024 в оренду не здавалося, а також просить звільнити від сплати податку.
У відповідь на звернення від 10.07.2025 Головне управління ДПС у Черкаській області листом від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05 поінформувало про відсутність підстав для застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу №2755 за об`єкт загальною площею 570,20 м2 за адресою: АДРЕСА_2 (поштове відправлення №R067047011555), що отримане 02.12.2025.
08.12.2025 ОСОБА_1 надіслано скаргу до Державної податкової служби України, просила: переглянути та скасувати рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05; ППР від 06.06.2025 №0341011-2402-2301-UA71080350000033809.
25.12.2025 №36756/6/99-00-06-01-02-06 відповідно до рішення ДПС України скарга, що подана з порушенням строків, залишена без розгляду.
З податкової декларації за 2024 рік встановлено, що фактична чисельність найманих працівників у звітному періоді - « 0»; види підприємницької діяльності згідно з КВЕД 16.10 лісопильне та стругальне виробництво, 16.24 виробництво дерев`яної тари; обсяг доходу платника ІІІ групи за ставкою 5% 3300 грн, сума єдиного податку за 2024 рік 165 грн.
Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши повідомлені сторонами доводи і аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову потрібно відмовити повністю з огляду на таке.
V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кодекс №2755 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до п.265.1 ст.265 Кодексу №2755 податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю. Згідно з пп.266.1.1 п.266.1 ст. 266 Кодексу №2755 платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Кодексу №2755 об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі частка. Відповідно до пп.266.2.2 не є об`єктом оподаткування: є) будівлі промисловості, віднесені до класу «промислові та складські будівлі» (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п.266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Кодексу №2755). Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 Кодексу №2755 база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. Згідно з пп.266.5.1 п.266.5 ст. 266 Кодексу №2755 ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Базовий податковий період дорівнює календарному року (п.266.6 ст.266 Кодексу№2755). Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку. Відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Кодексу №2755 податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп.266.7.1 п.266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Відповідно до п.21.1 ст.21 Кодексу №2755 посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: пп.21.1.1 - дотримуватися Конституції України та діяти виключно відповідно з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; пп.21.1.5. коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності; пп.21.1.9 - використовувати дані та інформацію, отримані через електронний кабінет, необхідні для виконання покладених на них функцій з адміністрування податків, зборів, митних платежів та реалізації державної податкової та державної митної політики у межах наданих їм повноважень.
Cпоруда (будівля) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за сукупності умов: така нежитлова будівля віднесена до класу «будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000; власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник; така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку. Наведене правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, в постанові у справі № 600/5153/23-а, у справі № 500/6132/23.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, що викладені у постановах Верховного Суду. Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.4 ст.6 Закону України «Про адміністративну процедуру» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх адміністративних органів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Індивідуальний акт – акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України). 
Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.
Верховний Суд у постанові від 31.08.2018 у справі № 822/1815/16 зазначив: у разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття.
Відповідно до наказу МФУ від 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формами. 
Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 у справі №826/2426/16 (ЄДРСР 83104634) зазначив, що листи – це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.
Відповідно до пп.19-1.1.1 п.19-1.1 ст. 19 Кодексу №2755 контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків. Згідно із п.73.5 ст.73 Кодексу №2755 з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 Кодексу №2755 платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого поданий позов.
Оскільки будівля оподатковується як об`єкт нежитлової нерухомості за ставкою, встановленою місцевою радою, то матеріали позовної заяви не містять доводів щодо розбіжностей у застосуванні контролюючим органом відповідної ставки за рішенням органу місцевого самоврядування.
Загальновідомо, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є складовою податку на майно (платниками цього податку є фізичні та юридичні особи), проте щоб скористатися звільненням, платник податку має одночасно виконати такі умови: бути підприємством, основний вид діяльності якого класифікується у секціях B–F КВЕД ДК 009:2010; бути власником будівель класу «промислові та складські будівлі» (код 125) згідно з НК 018:2023, затвердженим наказом Мінекономіки від 16.05.2023 №3573; використовувати ці будівлі за призначенням у господарській діяльності; не здавати будівлі в оренду, лізинг чи позичку.
Оскільки лист – відповідь має інформаційний характер і не є актом індивідуальної дії, то у задоволенні вимоги визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 26.11.2025 №26887/6/23-00-24-02-05 належить відмовити як штучній і необгрунтованій. 
У задоволенні вимоги зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області здійснити звірку та перерахунок суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до вимог Податкового кодексу України належить відмовити як надуманій і такій, що не похідною до інших вимог, сформованих щодо інформаційного листа та на виконання п.2 ч.1 ст.5 КАС України щодо індивідуального акта у формі ППР, а також за відсутності сукупності умов через не доведення використання будівлі за призначенням у господарській діяльності (обслуговування, освітлення, опалення, прибирання, експлуатація устаткування та інструментів, охорона, зберігання сировини і матеріалів, дотримання безпеки праці) з огляду на відсутність найманих працівників і річниий обсяг задекларованого доходу ФОП ІІІ групи у 2024 році лише 3300 грн.
Відповідно до пп.58.1.2 п.58.1 ст.58 Кодексу №2755 у разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у пункті 58.1.1 цієї статті, повинно містити: нормативну підставу – посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладений на контролюючі органи, відповідно до якої було зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків.
За оцінених доказів і перевірених доводів суд не виявив порушеного права позивача бути почутим та права на повагу мирно володіти майном, не встановив нелогічності чи протиправності прийнятого індивідуального акта Головного управління ДПС у Черкаській області під час оформлення, направлення податкового повідомлення-рішення від 06.06.2025 №0341011-2402-2301-UA71080350000033809 форми «Ф» у сумі 40484,20 грн.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Під час вирішення спору відповідач переконливо довів правомірність визначення грошового зобов`язання у сумі 40484,20 грн з податку на нерухоме майно на підставі ППР Головного управління ДПС у Черкаській області від 06.06.2025 №0341011-2402-2301-UA71080350000033809 форми «Ф», що немає підстав скасовувати, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Судові витрати не потребують розподілу.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи:
позивач: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];
відповідач: Головне управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м.Черкаси, 18001, ЄДРПОУ ВП 44131663).
Рішення суду складене 31.03.2026.

Суддя 	Лариса ТРОФІМОВА