Справа № 347/1810/25
Провадження № 1-кп/347/164/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р. м.Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025091190000190 від 06.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, українця, громадянина України, не працевлаштованого, депутатом не являється, раніше не судимого, 
- обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, 

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
05.07.2025 близько 19:00 год. ОСОБА_5 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом марки «Viper ZS 150 А» без реєстраційних номерних знаків із № шасі НОМЕР_1 , робоча гальмівна система якого знаходилась у стані часткової відмови, рухався грунтовою дорогою по вулиці Грушевського, в напрямку с. Корости Коломийського району Івано- Франківської області.
Всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ОСОБА_5 порушив вимоги чинних Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, проявив особисту неуважність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням мотоцикла, допустив виїзд за межі проїзної частини та падіння керованого ним мотоцикла.
При цьому ОСОБА_5 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України:
п. 1.3., який зазначає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та. інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.1. згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
г) під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п. 2.9., яким визначено, що водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 31.4., згідно якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:
а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.
У результаті порушення водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажирка керованого ОСОБА_5 мотоцикла -  ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Хімчин отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому основи 5-ї плеснової кістки правої стопи із раною на тильній поверхні стопи та забійно- скальповані рани правого стегна та правої гомілки.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта, виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому основи 5-ї плеснової кістки правої стопи із раною на тильній поверхні стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що спричинило тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя; забійно-скальпованої рани правого стегна та правої гомілки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином своїми діями, які виразилися у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні сторонами надано угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 08.12.2025р.
Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, відшкодування майнової шкоди, узгодженого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням положень ст.69 КК України, а саме: у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, та наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення та просив її задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання, оскільки обвинувачений повністю відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням та вона жодних претензій морального, матеріального чи фінансового характеру не має.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо укладення угоди про примирення з підстав невідповідності узгодженого покарання вимогам закону та інтересам суспільства, безпідставності застосування ст.69 КК України, невідповідності угоди принципу невідворотності покарання та превенції, ризику порушення інтересів суспільства.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Крім цього, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, добровільно відшкодував спричинену шкоду, потерпіла жодних претензій морального, матеріального чи фінансового характеру не має, на обліках в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.
Встановлено також обставини, які, згідно з вимогами ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди. 
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК судом не встановлено.
При цьому судом враховуються і положення ст. 69 КК України, відповідно до яких за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті).
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілої, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України його права, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення із застосуванням покарання за вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, обумовленого та запропонованого суду сторонами угоди, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №12025091190000190, процесуальні витрати становлять 4011,3грн. за висновок експерта №СЕ-19/109-25/10165-ІТ, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 не заявлено.
Згідно ухвали суду від від 27.08.2025р. до обвинуваченого застосовувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на 60 днів до 25.10.2025р., повторно не обирався та відсутні підстави для його обрання на цій стадії судового розгляду.
Ухвалою Косівського районного суду від 07.03.2025р. накладено арешт на речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.12.2019, видане на ім`я ОСОБА_8 , який слід скасувати.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.100, 394-395, 473-476, ч.15 ст.615 КПК України суд,-

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 08 грудня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №12025091190000190 від 06.07.2025 року. 
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначити узгоджене в угоді про примирення покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (рахунок UA838999980313030115000009266 «Інші надходження», код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Івано-Франківській області /Косівський район/ 24060300, код отримувача 37951998 – 4011 (чотири тисячі одинадцять)грн.03коп. витрат пов`язаних із проведенням експертизи.
Арешт накладений ухвалою Косівського районного суду від 08.07.2025р. на речовий доказ – мотоцикл марки та моделі «Viper ZS 150 А» без реєстраційних номерних знаків із № шасі НОМЕР_1 , який зберігається на території Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області – скасувати.
Речові докази: мотоцикл марки та моделі «Viper ZS 150 А» без реєстраційних номерних знаків із № шасі НОМЕР_1 , який зберігається на території Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області – повернути законному користувачу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя   ОСОБА_1