ЄУН: 336/1053/26
Провадження №: 3/336/925/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року      м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 27 січня 2026 року «Згідно інформаційних систем Головного управління ДПС у Запорізькій області ОСОБА_1 (р.н.о.к.Р.Р. НОМЕР_2 ) не зареєстрована, як фізична особа підприємець. За результатами отриманої податкової інформації відповідно до п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України, встановлено, що ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), провадила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме: з метою отримання прибутку та згідно отриманої податкової інформації (лист ДПС України від 15.12.2025р. № 29469/7/99-00-24-04-01-07 (вх. ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.12.2025р. № 4888/8) (додатки) із даними з Системи обліку реєстраторів розрахункових операцій) в період з 01.04.2025р. по 30.09.2025р. з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів, а саме: отримано 45 грошових переказів на загальну суму 79 543.02 грн., що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності та порушення п. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України. Вказане свідчить про здійснення підприємницької діяльності без державної реєстрації платником податків фізичною особою ОСОБА_1 …».
В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що проживає у приватному секторі. У минулому році вирішила навести лад у господарстві та продавала старі запчастини, які були накопичені у гаражі та подвір`ї домоволодіння її дідом. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
За ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).
За змістом ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62).
У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» щодо стандарту доведення поза розумним сумнівом, таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведена поза розумним сумнівом.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ч.2 ст.50 ЦК України, фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку.
З наданих доказів вбачається, що дійсно у період з 01.04.2025р. по 30.09.2025р. з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів ОСОБА_1 отримала 45 грошових переказів на загальну суму 79543.02 грн. Наприклад, у серпні 2025 року було здійснено 4 перекази на суму 2547грн, у липні – 6 переказів на суму 2570 грн.
Як зазначено у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 27.01.2026 (а.с. 2), вона у 2025 році розпродавала власні вживані речі, а саме запчастини, які дуже давно лежали в гаражі та дворі за допомогою доставки «Нова пошта». Ці пояснення відповідають її показанням у судовому засіданні, й повідомлені ОСОБА_1 обставини не свідчать про зайняття нею підприємницькою діяльністю.
Вказані пояснення посадова особа, яка склала протокол, і на яку в силу ч. 2 ст. 255 покладається обов`язок щодо зборів доказів, не спростувала, доказів ведення ОСОБА_1 підприємницької діяльності матеріали справи не містять. 
Окрім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 отримувала щомісячний дохід у виді заробітної плати, тобто була працевлаштована (а.с. 13), що непрямо також свідчить на користь тверджень особи щодо незайняття підприємницькою діяльністю.
За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.164 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя       Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік
Дата видачі постанови ________________ 20___рік