Справа № 346/2020/20 
Провадження № 2/346/13/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2026 р.	м. Коломия   Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

у складі головуючого судді Калинюка О. П.
з участю секретаря Ковалюк А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
16.12.2024 року дана справа розподілена судді Калинюку О.П.
Cвої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що cтаном на день формування даного позову (26.05.2020 року) вона та відповідач перебували у шлюбі та є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером «2623287801:01:003:0181», площею 0, 14 га., з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; ця ділянка знаходиться за тією ж адресою.
Вказаний житловий будинок та земельна ділянка набуті сторонами під час шлюбу, а саме 23.02.2018 року на підставі договорів дарування (однієї другої) частини житлового будинку та (однієї другої) частини земельної ділянки, посвідчених (договорів) приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачуком Володимиром Євгенійовичем. Станом на день формування позову (26.05.2020 року) позивачка не проживала в зазначеному будинку, іншого житла в неї немає.
Вирішити питання про поділ в натурі вказаних об`єктів нерухомого майна між його співвласниками, тобто сторонами, можливо лише в судовому порядку, оскільки дійти згоди з відповідачем про варіанти такого поділу неможливо.
У зв`язку з наведеним позивачка просить ухвалити рішення про поділ в натурі вказаного житлового будинку та земельної ділянки між нею та відповідачем, а також припинити право спільної часткової власності сторін на вказане майно.
Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 
Позивачка в судове засідання 19.02.2026 року не з`явилася, 05.08.2025 року її представник, адвокат Юркевич Христина Михайлівна подала заяву, в якій просить розглянути справу без її та позивачки участі та задовольнити позовні вимоги (а. с. 222).
Відповідач в судове засідання 19.02.2026 року, тобто повторно, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивачки не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд відкладає ухвалення та проголошення судового рішення на строк по 02.03.2026 року з дня переходу (19.02.2026 року) до стадії ухвалення судового рішення. 

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Згідно з даними копії паспорта громадянина України позивачки серії НОМЕР_1 , між нею та відповідачем 23.04.1994 року зареєстровано шлюб Коломийським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківської області (а. с. 6).
Відповідно до даних договору дарування 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку, укладеного між відповідачем як дарувальником та позивачкою як обдарованою, посвідченого вище вказаною приватним нотаріусом 23.02.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 546, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 115180907, сформованого 23.02.2018 року, відповідач подарував, а позивачка прийняла в дар (одну другу) частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказана частка згаданого майна належить позивачці на праві приватної спільної часткової власності (а. с. 9, 10).
Згідно з даними договору дарування (однієї другої) частки земельної ділянки, укладеного між відповідачем як дарувальником та позивачкою як обдарованою, посвідченого тією приватним нотаріусом 23.02.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 547, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 115184436, сформованого 23.02.2018 року, та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2609821942020, сформованого 17.02.2020 року, відповідач подарував, а позивачка прийняла в дар (одну другу) частку земельної ділянки з кадастровим номером: 2623287801:01:003:0181, площею 0, 14 га., з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана частка земельної ділянки належить позивачці на праві приватної спільної часткової власності (а. с. 11-16).
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.01.2021 року, постановленій у даній справі, призначено судову оціночно-будівельну, оціночно-земельну, будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи (а. с. 108, 109).
На виконання вказаної ухвали судовим експертом Самулевичем Віктором Миколайовичем надано висновок експерта № 04/02 від 12.02.2024 року за результатами проведення вказаних експертиз:
-ринкова вартість вказаного будинковолодіння станом на час проведення дослідження (12.02.2024 року) становила 762 490 грн. в тому числі: вартість земельних покращень, що входять до складу досліджуваного домоволодіння і припадають на житловий будинок загальною площею 75,1 кв.м., складає 630 820 грн.; ??вартість зазначеної земельної ділянки, умовно вільної від земельних покращень, що входять до складу об?єкта дослідження, складає 131 670 грн.;
-проведення реального розподілу вказаного будинковолодіння в натурі, у співвідношенні (одна друга) до (однієї другої) частки, здійснити технічно можливо з наступними варіантами.
Перший варіант розподілу житлового будинку.
Першому співвласнику пропонуються приміщення коридору «1-1», площею 5,8 кв.м., частину приміщення «1-5 (1)», площею 10, 5 кв.м. та приміщення житлової кімнати «1-6», площею 19, 3 кв.м.; загальна площа складає 35, 6 кв. м., загальною вартістю 299 031 грн.; реальна частка: 47,4%.
Другому співвласнику пропонуються приміщення кухні «1-2», площею 8, 7 кв. м., приміщення ванної «1-3», площею 5, 3 кв.м., приміщення житлової кімнати «1-4», площею 13, 5 кв.м. та частину приміщення «1-5 (2)», площею 12 кв. м.; загальна площа складає 39, 5 кв. м., загальною вартістю 331 789 грн.; реальна частка: 52,60%.
Відхилення в грошовому еквіваленті (щодо першого співвласника) від ідеальної частки після поділу становить 16 379 грн. в бік зменшення.
Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити співвласникам у житловому будинку згідно з даним варіантом, необхідно провести такі ремонтно – будівельні роботи:
-обом співвласникам (сторонам) влаштувати стіну у вигляді перегородки у приміщенні «1-5», розділивши на новоутворене приміщення «1-5(1)», площею 10, 5 кв.м. та новоутворене приміщення «1-С5(2)», площею 12, 0 кв.м.; демонтувати дверний блок між приміщенням «1-1», площею 5, 8 кв.м. та «1-2», площею 8, 7 кв.м., з подальшим закладанням дверного прорізу.
Крім цього, при даному варіанті розподілу пропонується:
- першому співвласнику у приміщення «1-5 (1)», площею 10, 5 кв. м. влаштувати дверний прохід на місці існуючого віконного блоку; влаштувати дверний проріз між приміщенням «1-6», площею 19, 3 кв. м., та «1-5 (1)», площею 10, 5 кв. м.; приміщення під «1-6», площею 19, 3 кв. м. слід переобладнати, розділивши перегородкою на приміщення сан.вузла «1-6 (2)», площею 4, 9 кв. м. та приміщення житлової кімнати «1-6 (1)», площею 14, 4 кв. м.; приміщення «1-1», площею 5, 8 кв. м. слід переобладнати у приміщення кухні, змінити об?ємно-планувальне рішення відповідно до вимог;
- другому співвласнику у приміщення «1-5 (2)», площею 12 кв. м., слід влаштувати дверний прохід на місці існуючого віконного блоку; влаштувати дверний проріз між приміщенням «1-2», площею 8, 7 кв.м. та приміщенням «1-5 (2)».

Другий варіант розподілу житлового будинку.

Першому співвласнику пропонуються приміщення коридору «1-1», площею 5, 8 кв. м., та приміщення житлової кімнати «1-6», площею 19,3 кв.м.; загальна площа складає 25, 1 кв. м., загальною вартістю 210 834 грн., реальна частка: 33,4%
Другому співвласнику пропонуються приміщення кухні «1-2», площею 8, 7 кв.м., приміщення ванної «1-3», площею 5, 3 кв. м., приміщення житлової кімнати «1-4», площею 13, 5 кв. м., та приміщення житлової кімнати «1-5», площею 22, 5 кв. м.; загальна площа складає 50 кв.м., загальною вартістю 419 986 грн., реальна частка: 66,6%
Відхилення в грошовому еквіваленті (щодо першого співвласника) від ідеальної частки після поділу становить 104 576 грн. в бік зменшення.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які виділити співвласникам у житловому будинку, згідно даного варіанту необхідно провести такі ремонтно-будівельні роботи, а саме: 
-обом співвласникам (сторонам): демонтувати дверні блоки між примішенням: «1-1», площею 5, 8 кв. м., та «1-2», площею 8, 7 кв. м.; «1-5», площею 22, 5 кв. м., та «1-6», площею 19, 3 кв. м.; «1-1», площею 5,8 кв.м., та «1-5», площею 22, 5 кв. м. з подальшим закладанням дверних прорізів. 
Крім цього, при даному варіанті розподілу пропонується:
- першому співвласнику у приміщенні «1-6», площею 19, 3 кв. м. влаштувати дверний проріз з приміщення «2-1»; влаштувати добудову допоміжних приміщень: прихожої «2-1» та кухні «2-2»; приміщення «1-1», площею 5, 8 кв. м., слід переобладнати у приміщення сан. вузла;
- другому співвласнику у приміщенні «1-4», площею 13, 5 кв. м., влаштувати дверний проріз (вхід); влаштувати дверний проріз між приміщеннями «1-2», площею 8, 7 кв. м., та «1-5», площею 22, 5 кв.м.
Під час розподілу вказаного житлового будинку необхідно: обладнати автономні мережі електропостачання, газопостачання (оформити та погодити в установленому порядку з відповідними спеціалізованими організаціями); встановити індивідуальну систему опалення (електричну, газову чи альтернативну); влаштувати вентиляцію в приміщенні кухні; забезпечити водопостачання та водовідведення згідно з чинними нормами та правилами; кожен із співвласників повинен користуватися приміщенням горища, яке розташоване над приміщеннями, що виділяються кожному співвласнику; для цього кожній зі сторін необхідно влаштувати окремий вхід на горище.
Відповідно до геометричних розмірів, площі та розташування житлового будинку пропонуються наступні варіанти поділу спірної земельної ділянки відповідно до наведених варіантів розподілу житлового будинку.
Перший варіант розподілу земельної ділянки.
Першому співвласнику пропонуються земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 54,13; 10,04; 5,89; 10,06; 20,24; 15,92; 6,69; 10,1; 22,9; 11,12; 12,48 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).
Другому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 22,9; 10,1; 6,69; 15,92; 16,75; 10,56; 16,63; 0,33; 11,12 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700,0кв,м.).
Другий варіант розподілу земельної ділянки.
Першому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 12,14; 9,61; 9,84; 14,41; 6,69; 11,88; 16,98; 10,04; 5,89; 10,06; 36,99; 10,56; 5,24 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).
Другому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 37,15; 11,88; 6,69; 14,41; 9,84; 9,61; 12,14; 11,39; 12,81 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).
Третій варіант розподілу земельної ділянки (поєднувати з першим варіантом розподілу житлового будинку).
Першому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 8,63; 9,84; 14,41; 14,07; 26,03; 10,04; 5,89; 10,06; 36,99; 5,0 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).
Другому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 28,1; 14,07; 14,41; 9,84; 8,63; 5,56; 16,63; 12,81 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).
Четвертий варіант розподілу земельної ділянки (поєднувати з другим варіантом розподілу житлового будинку).
Першому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 6,93; 11,1; 11,39; 4,09; 2,2; 23,23; 21,58; 10,04; 5,89; 10,06; 36,99; 10,56; 5,24 м.п., загальною площею 0,0700 га. (700 кв.м.).
Другому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 32,55; 23,23; 2,2; 4,09; 11,39; 11,1; 6,93; 11,39; 12,81 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.)
П?ятий варіант розподілу земельної ділянки (поєднувати з другим варіантом розподілу житлового будинку).
Першому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 54,13; 10,04; 5,89; 10,06; 20,24; 7,4; 2,2; 11,32; 3,74; 7,27; 22,13; 11,12; 12,48 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).
Другому співвласнику пропонується земельна ділянка з такими розмірами по периметру: 11,12; 22,13; 7,27; 3,74, 11,52; 2,2; 7, 4; 16, 75; 10,56; 16,63; 0,33 м. п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м. (а. с. 112-151)).
Заперечення щодо обґрунтованості вказаного висновку експерта під час судового розгляду від сторін не надходили.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року, винесеній у справі № 925/642/19, зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).
Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (частина друга статті 318 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Згідно з положеннями ч. 1-5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Частиною першою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).
Верховний Суд України у постанові від 19.02.2014 року, винесеній у справі № 6-4цс14, вказав, що у силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. 
Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Згідно із частинами 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 цього Кодексу).
Оскільки цивільним законодавством передбачено, що кожний з учасників спільної власності має певні правомочності щодо належної йому на праві власності частки у нерухомому майні, проте, позивачі позбавлені реалізувати свої правомочності щодо належних їм часток, то у зв`язку з цим позивачі, керуючись ст. 364 ЦК України, можуть вимагати виділу своєї частки зі спільного майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 364 вказаного Кодексу у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Аналіз статей 358, 364 ЦК України дозволяє зробити висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.
Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків.
Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.
Відповідно до ч.1,2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
У постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року, винесеній у справі № 6-12цс13, зазначено, що частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. 
З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.03.2020 року, винесеній у справі № 307/3957/14-ц.
У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.10.2020 року, винесеній у справі № 2114/2-3819/11, та від 29.06.2022 року, винесеній у справі № 466/3008/17, зазначено про необхідність забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.
Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак, інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.
Отже, при поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.
Таким чином, для виділу частки із спільного майна повинна бути технічна можливість. Насамперед, це означає, що частка, яка виділяється, повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка, яка залишається в іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Якщо таку вимогу висунуть усі співвласники або якщо учасників спільної власності тільки двоє, настає поділ майна, що знаходиться у спільній частковій власності.
У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року, винесеній у справі № 6-1443цс16, зроблено висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
Оцінивши вище наведений висновок експерта, складений за результатами проведення судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз, в сукупності з іншими доказами у справі та в розрізі фактичних обставин спірних правовідносин, проаналізувавши варіанти розподілу вказаних будинку та земельної ділянки, суд, врахувавши засади розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що слід здійснити поділ вказаного вище житлового будинку за варіантом № 1, а земельну ділянку – за варіантом № 3, які (варіанти) зазначені у даному висновку експерта, оскільки ці варіанти поділу є найбільш наближеними до ідеальних часток сторін у вказаному майні.

При цьому реальна частка, яка виділяється позивачці у вказаному будинковолодінні становить 52,60%, загальною площею 39, 5 кв. м., вартістю 331 789 грн. 
Реальна частка, яка виділяється відповідачу в зазначеному будинковолодінні, становить 47,4%, загальною площею 35, 6 кв. м., вартістю 299 031 грн.
При цьому слід стягнути з позивачки на користь відповідача 16 379 грн.  грошової компенсації за відступ від рівності часток в спірному будинковолодінні. 
Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачка повинна сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом встановлено, що позивачкою за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 007 грн. 50 коп., що стверджується квитанцією № 80.19019.1/232368074 від 25.05.2020 року (а. с. 4).
Однак, враховуючи вартість спірного майна, вказану в зазначеному висновку експерта, розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачкою за звернення з даним позовом, повинен становити 3 812 грн. 45 коп. (як 1% від половини загальної вартості спірного майна). 
Тому суму недоплаченого судового збору в розмірі 1 804 грн. 95 коп. (3 812 грн. 45 коп. – 2 007 грн. 50 коп.) слід стягнути з позивачки на користь держави.

Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 3 812 грн. 45 коп. (як 1% від половини загальної вартості спірного майна) за виділені йому реальні частки спірних будинковолодіння та земельної ділянки.
На підставі наведеного, ст.41 Конституції України, статтей 15, 317-319, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, статті 4 Закону України «Про судовий збір», та, керуючись ч. 1 ст. 141, статтями 263-265, 268, 273, 280-289, 352-355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
позов задовольнити.
Здійснити поділ в натурі житлового будинку  АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером: 2623287801:01:003:0181, площею 0, 14 га., з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за тією ж адресою. 
Виділити в натурі ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жительці АДРЕСА_1 :
-частину житлового будинку, визначену у варіанті поділу № 1 висновку експерта № 04/02 від 12.02.2024 року, а саме: приміщення кухні «1-2», площею 8, 7 кв. м., приміщення ванної «1-3», площею 5, 3 кв.м., приміщення житлової кімнати «1-4», площею 13, 5 кв. м. та частину приміщення «1-5 (2)», площею 12 кв. м.; загальна площа складає 39, 5 кв. м., загальною вартістю 331 789 (триста тридцять одна тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) гривень; 

-частину земельної ділянки, визначену у варіанті поділу №3 висновку експерта № 04/02 від 12.02.2024 року, а саме: 28,1; 14,07; 14,41; 9,84; 8,63; 5,56; 16,63; 12,81 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).

Виділити в натурі ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителю АДРЕСА_1 :
-частину житлового будинку, визначену у варіанті поділу № 1  висновку експерта № 04/02 від 12.02.2024 року, а саме: приміщення коридору «1-1», площею 5,8 кв.м., частину приміщення «1-5 (1)», площею 10, 5 кв.м. та приміщення житлової кімнати «1-6», площею 19, 3 кв.м.; загальна площа складає 35, 6 кв. м. та загальною вартістю 299 031 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч тридцять одна) гривня;

-частину земельної ділянки, визначену у варіанті поділу №3 висновку експерта № 04/02 від 12.02.2024 року, а саме: 8,63; 9,84; 14,41; 14,07; 26,03; 10,04; 5,89; 10,06; 36,99; 5,0 м.п., загальною площею 0, 0700 га. (700 кв.м.).
Припинити право спільної часткової власності  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  на житловий будинок  АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером: 2623287801:01:003:0181, площею 0, 14 га., з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток при поділі в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 , в розмірі 16 379 (шістнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1 804 (одна тисяча вісімсот чотири) гривні 95 копійок на користь держави, на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Стягнути з ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 3 812 (три тисячі вісімсот дванадцять) гривень 45 копійок на користь держави, на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області, тобто судом, що ухвалив дане рішення, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня ухвалення даного рішення.

Учасник справи, якому копія повного заочного рішення суду не була вручена у день пр оголошення (ухвалення) рішення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд цього рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такої копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана стороною позивача до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення даного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 09.03.2026 року.

Суддя: 	Калинюк О. П.