ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
24 квітня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/611/26 	
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
09 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області № 071850002686 про припинення виплати пенсії від 20.11.2025 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати при призначенні пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період робити ОСОБА_1 з 01.06.1997 року по 30.06.2000 рік у Перечинській районній міжгосподарській будівельній організації; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по віку.
16 лютого 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надати суду до 09 березня 2026 року пенсійну справу ОСОБА_1 .
04 березня 2026 року, на виконання вимог ухвали суду, відповідачем надано копії матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 .
11 березня 2026 року ухвалою суду витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розпорядження № 071850002686 від 20 листопада 2025 року.
23 квітня 2026 року відповідачем надано суду розпорядження № 071850002686 від 20 листопада 2025 року.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 02.01.1991 року по 15.07.2002 рік працював у Перечинській районній міжгосподарській будівельній організації. Це підтверджується записами № 14 та № 15 у трудовій книжці ( НОМЕР_2 ), яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи особи. Дані записи виконані акуратно та без жодних виправлень. Однак, відмовляючи у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу відповідач посилався на відсутність документів про нарахування за цей період заробітної плати. Відсутність нарахування заробітної плати та книги наказів, за наявності належним чином заповненої трудової книжки із відповідними записами про трудову діяльність, не може бути підставою у відмові у зарахуванні трудового стажу при призначенні пенсії.
Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 16 лютого 2026 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.
Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 24 липня 2025 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
02 вересня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області проведено перевірку за наслідками якої складено акт № 0700-0902-1/4183 в якому зазначено, що за наслідками перевірки службової записки № 11586/03-16 від 04 серпня 2025 року на ОСОБА_1 було підтверджено стаж роботи за 1997 рік.
Перевірено книги особових рахунків по заробітній платі за 1997 рік по «Перечинському райагробуду» на гр. ОСОБА_1 книги пронумеровані та прошнуровані. В даних книгах перевірено нарахування заробітної плати гр. ОСОБА_1 за 1997 рік. З усіх сум утримані внески. В даній книги є такі нарахування за 1997 рік: квітень - 265,97; травень- 89,05. Документи архівного фонду «Перечинська районна міжгосподарська будівельна організація» за 1998-2002 роки в архівний відділ райдержадміністрації на зберігання не передавались. Відсутні також дані про відпустку без збереження заробітної плати та відпустку з виробничих причин.
20 листопада 2025 року начальник відділу перерахунку пенсій № 2 звернувся із службовою запискою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо впорядкування матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 на підставі службової записки №11586/03-16 від 04.08.2025 року.
В службовій записці зазначено, що по заяві від 24 липня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) прийнято рішення про призначення пенсії за віком. При розрахунку стажу враховано період роботи в Перечинській районній міжгосподарській будівельній організації (Перечинський райагробуд) з 02 січня 1991 року по 30 червня 2000 року. Відповідно до записів №14-15 трудової книжки заявник працював у зазначеному підприємстві з 02 січня 1991 року по 15 липня 2002 року, однак, на записі про звільнення не читається печатка організації, відсутня інформація про реорганізацію підприємства та за 2000-2002 роки відсутнє нарахування заробітної плати в даних ОК-5.
У зв`язку з надходженням акту перевірки №0700-0902-1/4183 від 02 вересня 2025 року переглянуто розрахунок стажу роботи по електронній пенсійній справі №071850002686 гр. ОСОБА_1 , за період з 1997 року по 2002 рік в «Перечинському райагробуді». Згідно акту перевірки даний стаж роботи підтвердився частково. Нарахування заробітної плати виявлено по 31 травня 1997 року
Стаж роботи за наслідками перевірки, враховано згідно відомостей нарахування зарплати.
Відповідно до пункту 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу 21 рік з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року. При призначенні пенсії завнику було враховано 21 рік 9 місяців 8 днів. За наслідками перегляду стаж роботи зменшився і становить 17 років 5 місяців 9 днів. 
У зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (21 рік), підстав для призначення та виплати пенсії по заяві від 24 липня 2025 року немає.
20 листопада 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розпорядженням № 071850002686 припинено виплату пенсії з 24 липня 2025 року у зв`язку з уточненням даних в електронній пенсійній справі та актом зустрічної перевірки № 0700-0902-4/4183.
20 листопада 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом № 0700-0307-8/71091 повідомило ОСОБА_1 , що при призначенні пенсії за віком до загального стажу роботи було враховано період роботи в Перечинській районній міжгосподарській будівельній організації (Перечинський райагробуд) з 02 січня 1991 року по 30 червня 2000 року. Відповідно до записів №14-15 трудової книжки працювали у зазначеному підприємстві з 02 січня 1991 року по 15 липня 2002 року, однак, після запису про звільнення не читається печатка організації, відсутня інформація про реорганізацію підприємства та за 2000-2002 роки відсутнє нарахування заробітної плати в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5). Загальний стаж роботи при призначенні пенсії становить 21 рік 9 місяців 8 днів. В зв`язку з надходженням акту перевірки стажу роботи та заробітної плати в «Перечинському райагробуді», переглянуто період роботи з 1991 року по 2002 рік. Нарахування заробітної плати виявлено по 31 травня 1997 року, книги наказів з 1998 року по 2002 рік відсутні (в архівний відділ на зберігання не передавались). За наслідками перегляду стаж роботи зменшився і становить 17 років 5місяців 9 днів. Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу не менше 21 року з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року. Таким чином, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи (21 рік), підстав для призначення та виплати пенсії по заяві від 24 липня 2025 року немає. Розпорядженням від 20 листопада 2025 року №071850002686 виплату пенсії припинено.
Не погодившись із розпорядженням відповідача від 20 листопада 2025 року, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Згідно з положеннями статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У спірний період роботи позивача діяли норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), відповідно до частини 1 статті 56 якого, до стажу роботи зараховується робота, що виконувалась на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Із записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 19 липня 1978 року встановлено, що з 02 січня 1991 року по 15 липня 2002 року ОСОБА_1 працював в Перечинській районній міжгосподарській будівельній організації (запис № 14-15).
Вказані записи внесені акуратно без виправлень, містять посилання на накази на підставі яких вчинені, скріплені печаткою та підписом відповідальної особи. Недоліки трудової книжки відсутні.
02 вересня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області проведено перевірку за наслідками якої складено акт № 0700-0902-1/4183 в якому зазначено, що за наслідками перевірки службової записки № 11586/03-16 від 04 серпня 2025 року на ОСОБА_1 було підтверджено стаж роботи за 1997 рік.
Перевірено книги особових рахунків по заробітній платі за 1997 рік по « Перечинському райагробуді» на гр. ОСОБА_1 книги пронумеровані та прошнуровані. В даних книгах перевірено нарахування заробітної плати гр. ОСОБА_1 за 1997 рік. З усіх сум утримані внески. В даній книги є такі нарахування за 1997 рік: квітень - 265,97; травень- 89,05. Документи архівного фонду «Перечинська районна міжгосподарська будівельна організація» за 1998-2002 роки в архівний відділ райдержадміністрації на зберігання не передавались. Відсутні також дані про відпустку без збереження заробітної плати та відпустку з виробничих причин.
20 листопада 2025 року начальник відділу перерахунку пенсій № 2 звернувся із службовою запискою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо впорядкування матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 на підставі службової записки №11586/03-16 від 04.08.2025 року.
В службовій записці зазначено, що по заяві від 24 липня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) прийнято рішення про призначення пенсії за віком. При розрахунку стажу враховано період роботи в Перечинській районній міжгосподарській будівельній організації (Перечинський райагробуд) з 02 січня 1991 року по 30 червня 2000 року. Відповідно до записів №14-15 трудової книжки заявник працював у зазначеному підприємстві з 02 січня 1991 року по 15 липня 2002 року, однак, на записі про звільнення не читається печатка організації, відсутня інформація про реорганізацію підприємства та за 2000-2002 роки відсутнє нарахування заробітної плати в даних ОК-5.
У зв`язку з надходженням акту перевірки №0700-0902-1/4183 від 02 вересня 2025 року переглянуто розрахунок стажу роботи по електронній пенсійній справі №071850002686 гр. ОСОБА_1 , за період з 1997 року по 2002 рік в «Перечинському райагробуді». Згідно акту перевірки даний стаж роботи підтвердився частково. Нарахування заробітної плати виявлено по 31 травня 1997 року
Стаж роботи за наслідками перевірки, враховано згідно відомостей нарахування зарплати.
Водночас, суд вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Відтак, суд приходить до висновку про протиправність не зарахування до страхового стажу роботи позивача періодів роботи з 01 червня 1997 року по 30 червня 2 000 року. Отже, суд, на підставі наведених вище норм права, вважає, що вказаний період роботи позивача необхідно зарахувати до його страхового стажу.
Крім того, суд зазначає, що, відповідно до частини 1 статті 49 Закону №1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Однак, відповідачем не доведено факту недостовірності даних документів на підставі яких призначено пенсію позивачу, відтак, на думку суду, відповідач без законних підстав припинив виплату пенсії позивачу. Таким чином, розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20 листопада 2025 року № 071850002686 є протиправним та підлягає скасуванню.
Разом з тим, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 1997 року по 30 червня 2000 року та поновити нарахування і виплату пенсії з 24 липня 2025 року.
Зазначене, суд не розглядає як вихід за межі позовних вимог, а лише як їх викладення у іншому формулювані з метою належного та повного захисту порушеного права.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до частини першоїстатті 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 1 331,20 грн, що підтверджується квитанцією від 05 лютого 2026 року № 30, (а.с. 5).
Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -
У Х В А Л И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити. 
2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20 листопада 2025 року № 071850002686.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 червня 1997 року по 30 червня 2000 року та поновити нарахування і виплату пенсії за віком з 24 липня 2025 року.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) судові витрати у розмірі 1 331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня, 20 коп.) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24 квітня 2026 року.

Суддя	Т.В.Скраль