Справа № 127/1191/26 
Провадження № 3/127/321/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"10" квітня 2026 р.	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області 
в складі: головуючого судді Шидловського О.В.,
за участю: секретаря судового засідання Докійчук С.А.,
прокурора Семенюка В.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Пунько І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в м. Вінниці матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказу начальника управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України № 59-к/тр від 25.07.2017 ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та консолідованої звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Відповідно до наказу начальника Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області № 266-0 від 01.05.2023 ОСОБА_1 з 01.05.2023 звільнено з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Відповідно до листа відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області № 0200-14-8/111402 від 10.11.2023, ОСОБА_1 повідомлялася про обов`язок подання щорічних декларацій особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022, 2023 роки та декларації за період неохоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до листа НАЗК №190-07/10442-22 від 14.04.2022, з метою уникнення порушень працівниками Фонду соціального страхування України положень чинного антикорупційного законодавства, керуючись п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національним агентством надані роз`яснення, згідно яких перелік суб`єктів, на яких поширюється дія Закону (в тому числі обов`язок щодо подання декларацій), визначено у ст. З Закону.
До таких суб`єктів належать, зокрема: - посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Фонду соціального страхування України (п. «и» п. 1 ч. 1 ст. З Закону);
- члени правління Фонду соціального страхування України (п. «к» п. 1 ч. 1 ст. З Закону).
Згідно до п.п.«и» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларації відповідно до цього Закону.
В примітці до статті 172-6 КУпАП зазначено що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тобто, ОСОБА_1 є також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю.
Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У відповідності до статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті З цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом ЗО календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Так, згідно п. 27 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції надає рекомендаційні роз`яснення, методичну та консультаційну допомогу, зокрема, щодо застосування положень Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.
З метою реалізації цього повноваження та на виконання п. З розділу II Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» Національне агентство підготувало Роз`яснення від 13.11.2023 № 4.
Так, дані роз`яснення надані для забезпечення однакового застосування положень Закону стосовно заходів фінансового контролю, мають рекомендаційний характер, не містять правових норм і відображають правозастосовну практику.
НАЗК надає роз`яснення, щодо типів існування декларацій, коли слід їх подавати та який звітний період вони охоплюють. Таким чином, Законом передбачено три типи декларацій суб`єкта декларування, а саме:
1) щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року
2) декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом ЗО календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.
3) декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до ч. З ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено.
Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 01.05.2023) до 31.01.2024.
За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 лише 07.05.2025 о 08:21 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (https -.//public, nazk.gov. ua/documents/9b03a2bc-b434-46f7-962f-51758c8a51eb).
Таким чином, враховуючи вищевикладені факти, ОСОБА_1 , будучи з 01.05.2023 звільненою з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 07.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.
Крім того, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2022 рік до 31.01.2024.
За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 лише 07.05.2025 о 15:41 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (https://public.nazk.gov.ua/documents/577a40fl -26е4-47с4-а728-67е8е7 d28b47).
Таким чином, враховуючи вищевикладені факти, ОСОБА_1 , будучи з 01.05.2023 звільненою з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 07.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.
Крім того, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 01.05.2023) до 31.01.2024.
За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 лише 07.05.2025 о 08:21 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (https://public.nazk.gov. ua/documents/9b03a2bc-b434-46f7-962f-51758c8a51eb).
Таким чином, враховуючи вищевикладені факти, ОСОБА_1 , будучи з 01.05.2023 звільненою з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 07.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 - 01.05.2023).
Крім того, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024.
За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 лише 07.05.2025 о 15:52 год. подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (https://public.nazk.gov. ua/documents/7b7c5a5c-14bb-43f0-80eb-6ffcea64b2b9).
Таким чином, враховуючи вищевикладені факти, ОСОБА_1 , будучи з 01.05.2023 звільненою з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно пи. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, лише 07.05.2025 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. По суті справи суду повідомила, що її не повідомили завчасно та належним чином про необхідність подання декларацій. А відтак, вона не знала та не могла знати про такий обов`язок, оскільки раніше перебуваючи на займаній посаді ніколи не подавала декларації.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що працює начальником Відділу з питань запобігання та виявлення корупції ПФУ у Вінницькій області. По суті справи суду повідомила, що з 2022 року фонд страхування, після реорганізації був приєднаний до пенсійного фонду. Після чого їх зобов`язали повідомити всіх працівників, що вони являються суб`єктами декларування. В подальшому, у зв`язку з відновленням деклараційної компанії, з кінця 2023 року, вони всім суб`єктам декларування надсилали відповідні повідомлення з вимогою, про те, що вони зобов`язанні подавати відповідні декларації. Через значний обсяг роботи повідомляли декларантів, в тому числі і звільнених працівників, через засоби поштового зв`язку звичайними листами. Переважна більшість працівників фонду соціального страхування подала декларації у визначений в повідомленні строк.
Захисник Пунько І.В. у судовому засіданні заявила клопотання в якому просила суд провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в діях підзахисної складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи та мотиви викладенні в клопотанні. 
Зокрема, клопотання захисника мотивовано тим, що подання ОСОБА_1 07.05.2025 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022, 2023 календарний рік у цьому випадку хоча й вчинено з пропущенням визначеного законом строку її подання, проте це пропущення зумовлене поважними причинами, а саме відсутністю інформування ОСОБА_1 про те, що вона є суб`єктом декларування як особа, що уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також про наявність у неї відповідного обов`язку з подання декларації до 31.01.2024, 31.03.2024 року відповідно, з боку відповідальних працівників Фонду та ГУ ПФУ у Вінницькій області шляхом письмового повідомлення у належний спосіб, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, диспозиція якої передбачає обов`язковою умовою його вчинення несвоєчасне подання такої декларації саме без поважних причин.
Відтак, у даному випадку у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, отже відсутня вина в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, яка є обов`язковою ознакою корупційного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищенаведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Разом з тим, провадження в справі необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.
Згідно вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларації до 31.01.2024 року, відповідно з 01.02.2024 року починає свій відлік строк, коли вважається, що особа вчинила адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, 2-річний строк протягом якого на ОСОБА_1 може бути накладено стягнення сплинув 01.02.2026 року, а на момент розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.
Прокурор Семенюк В.А. у судовому засіданні протокол про вчинення адміністративного правопорушення підтримав та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. А також, долучив до матеріалів справи висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно вищевказаного висновку прокурор, серед іншого, зазначив, що ОСОБА_1 будучи звільненою 01.05.2023 з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45, пункту 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно (07.05.2025), без поважних причин, подала щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022 роки, в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, несвоєчасно (07.05.2025), без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями (за період 01.01.2023-01.05.2023), в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону несвоєчасно (07.05.2025), без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Об`єктивна сторона правопорушення за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, належить до формальних складів. Тому відповідні правопорушення вважаються закінченими з моменту, коли буде несвоєчасно без поважних причин подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення полягає в несвоєчасних діях особи, яка знала про свій обов`язок подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за формою, що визначається Національним агентством у вказаний Національним агентством строк.
Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Враховуючи, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є правопорушенням, яке полягає в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, факт подання декларацій поза межами встановленого Законом строку утворює в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону правопорушення. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризує ставлення особи до власних дій або бездіяльності.
У даному випадку ОСОБА_1 безвідповідально поставилась до виконання обов`язку, покладеного на неї Законом, не вчинила дій щодо своєчасного, до визначеного законодавцем терміну, подання декларацій, за що встановлена адміністративна відповідальність.
ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, являючись суб`єктом декларування, була ознайомлена з вимогами фінансового контролю, шляхом направлення їй офіційного повідомлення від 10.11.2023 про обов`язок і необхідність подання декларацій.
Висновок про те, що виявлено саме правопорушення (як сукупність усіх передбачених законом ознак - об`єкт, суб`єкт, об`єктивна, суб`єктивна сторона) така особа робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому робить це невідкладно не пізніше 24 годин з моменту фактичного встановлення усіх необхідних ознак та участі особи у його отриманні.
В листі № 701/0/158-21 від 21.09.2021 Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду висловив свою позицію щодо дати виявлення правопорушення, а саме щодо питання застосування судами положень статті 38 КУпАП у частині визначення дня, з якого починається перебіг строку накладення адміністративного стягнення, Верховний суд, зокрема, зазначив, що висновок про виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме сукупності його об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, яка уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Позиція Верховного Суду про те, що моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення уповноваженою посадовою особою також висловлено в листі від 09.04.2021 №1089/0/2-21 за результатами розгляду звернення Голови Національного агентства з питань запобігання корупції.
Такої ж позиції притримується і Національне агентство з питань запобігання корупції та зазначає про те, що початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою, уповноваженою на складання протоколу, зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.
Протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 складено 12.01.2026. Отже, з врахуванням вимог статті 38 КУпАП, які діють з 17.06.2020 щодо шестимісячного строку з дня виявлення та частини 3 статті 8 КУпАП (провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративні правопорушення) не сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є доведеною та підтверджена протоколами про адміністративне правопорушення №58, №59, №60 та №61 від 12.01.2026; витягами з єдиного державного реєстру декларацій щодо ОСОБА_1 ; листом начальника Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Химич С.; листом начальника ГУПФУ у Вінницькій області Корчака О.; наказом Фонду соціального страхування України у Вінницькій області №59-к/тр від 25.07.2017 про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та консолідованої звітності управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області; посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області; наказ ГУПФ України у Вінницькій області від 01.05.2023 про звільнення ОСОБА_1 ; повідомлення ОСОБА_1 від ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відновлення е-декларування та обов`язку подачі декларацій; листом НАЗК щодо належності посадових осіб Фонду соціального страхування України до суб`єктів декларування та іншими документами долученими до матеріалів справи.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до п. п. "и" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Пенсійного фонду, органів влади Автономної Республіки Крим, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
У цілях визначення суб`єктів, на яких поширюється дія Закону №1700-VII (відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 3 Закону), під «посадовими та службовими особами інших державних органів» слід розуміти працівників державних органів, які здійснюють функції представників влади або обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.
Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.
Згідно п. п. 1.1, 1.6 р. 1, п. п. 2.1.1 п. 2.1 р. 2 Статуту Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 03.04.2015 № 8, Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із цим статутом. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Основними завданнями Фонду та його робочих органів є: реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування.
Наказом начальника Управління №59-к/тр від 25.07.2017 ОСОБА_1 з 01.08.2017 призначено на посаду головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та консолідованої звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу бухгалтерського обліку та консолідованої звітності управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, тобто посадовою та службовою особою державного органу, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Наказом начальника ГУПФУ у Вінницькій області Корчака О. від 01.05.2023 ОСОБА_1 з 01.05.2023 звільнено з посади головного спеціаліста відділу виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області. 
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції" суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в», «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в», «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Згідно з п. 2-7 р. ХІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Щорічну декларацію за 2021 рік ОСОБА_1 подала 07.05.2025 о 11:11 год (термін подання не пізніше 31 січня 2024 року).
Щорічну декларацію за 2022 рік ОСОБА_1 подала 07.05.2025 о 15:41 год (термін подання не пізніше 31 січня 2024 року).
Декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2023 по 01.05.2023) ОСОБА_1 подала 07.05.2025 о 08:25 год (термін подання не пізніше 31 січня 2024 року).
Щорічну декларацію за 2023 рік ОСОБА_1 подала 07.05.2025 о 15:52 год (термін подання не пізніше 31 березня 2024 року).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в», «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» № 3384-IX від 20.09.2023 року, який набрав чинності 12.10.2023 року, відновлено обов`язок подання декларацій, повідомлень про суттєві зміни в майновому стані та ряд інших зобов`язань, які були призупинені під час дії воєнного стану на території України.
Згідно п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до ст. 45 цього Закону і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України «Про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені в ч.ч. 7-14 ст. 45 цього закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені ч.ч. 7-14 ст. 45 цього закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.
ОСОБА_1 без поважних причин подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022, 2023 роки та декларацію при звільненні несвоєчасно, поза межами встановлених строків, чим порушив вимоги ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Доказів поважності причин несвоєчасного подання декларації за вищевказаний період ОСОБА_1 не надала.
Доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Пунько І.В. стосовно спливу передбачених законодавством строків накладення адміністративного стягнення за протоколами №58, №59, №60 та №61 від 12.01.2026, суд відхиляє, оскільки склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (у формі несвоєчасного подання декларації) є триваючим, таким, що припиняється виконанням установлених обов`язків; датою виявлення вчинених адміністративних правопорушень є дата складення відповідних протоколів.
За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаних адміністративних правопорушень суд приймає до уваги обставини справи та особу порушника, яка визнала фактичні обставини справи, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи порушника, яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, з`явилася в судове засідання, вину не визнала. Оцінюючи в сукупності дії ОСОБА_1 наслідки та ставлення останньої до вказаних дій, конкретні обставини вчинених адміністративних правопорушень, з урахуванням даних що характеризують особу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн., сплата якого передбачена ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 36, 172-6, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити її адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: