САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1252/26 
Провадження №3/726/216/26 
Категорія 146 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2026 м. Чернівці 
Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП НП України щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:
13 березня 2026 року о 08:20 в м. Чернівцях по вул. Учительській, 140,водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення із транспортним засобом Nissan e-NV200, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, потерпілих немає.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту та 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Поважних причин неявки суду не повідомив, жодних клопотань не скерував.
Вирішуючи питання про розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховую положення ст.268 КУпАП, якими передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, серед таких, стаття 124 КУпАП відсутня.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ як джерело права. 
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи, що у цій категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на обмежені строки розгляду справи, з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у справі доказів. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.
Доведенню у цьому випадку підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).
Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Цей пункт Правил дорожнього руху передбачає, що саме водій транспортного засобу зобов`язаний вибирати безпечний інтервал чи дистанцію виходячи з конкретної дорожньо-транспортної та метеорологічної ситуації. 
Правилами дорожнього руху передбачено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Тобто водій, враховуючи дорожню обстановку, під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, зобов`язаний враховувати наявність перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивність і рівень організації дорожнього руху.
Також у п. 1.10 Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) – це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та відповідно правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 617893 від 18.03.2026, який складений відповідно до вимог КУпАП, містить виклад суті і обставин вчиненого правопорушення та відповідну кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та долученими до нього доказами; даними схеми місця ДТП від 13.03.2026 у якій зафіксовано дорожню обстановку, розташування виявленого транспортного засобу потерпілого, пошкодження автомобіля, а також місце зіткнення. 
У своїх письмових поясненнях, наданих на місці події  ОСОБА_1 не заперечив, що 13.03.2026 керував транспортним засобом Toyota RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , не чув під час руху жодних сторонніх звуків і лише 17.03.2026 від працівників поліції дізнався про свою причетність до ДТП. Не відчув удару та не мав наміру уникнути відповідальності за вчинене, відшкодував шкоду.
Потерпілий ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, наданих на місці події, вказує про те, що 13.03.2026 керував транспортним засобом Nissan e-NV200, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався вул. Учительською та інший транспортний засіб Toyota RAV4, об`їжджаючи маршрутний транспортний засіб, зачепив його авто (ліве дзеркало) та продовжив свій рух. Також окремо подав заяву у якій просив не притягати до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки він відшкодував завдані збитки.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, доходжу висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушенні ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів - доведена повністю.
Згідно з ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, обставини дорожньо-транспортної пригоди, малозначимість та невисоку суспільну небезпеку, враховуючи, що від вчиненого не настало вагомих негативних наслідків, особу  ОСОБА_1 , який визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, вперше притягається до адміністративної відповідальності, відшкодував завдану шкоду, думку потерпілого, який також просив не карати  ОСОБА_1 , зважаючи при цьому на вид та розмір, передбаченого адміністративного стягнення за вчинене правопорушення, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, - вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.
Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, а оскільки ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності, в даному випадку судовий збір сплаті не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 33-35, 124, 245, 251-252, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 КУпАП – закрити.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя	С. А. Асташев