Справа номер 145/1608/25 
Провадження номер 2/145/157/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

"24" лютого 2026 р. селище Тиврів 

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.
за участю: секретаря судових засідань Коржан Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 

до
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 

про розірвання шлюбу, 

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 до Тиврівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 30.01.2010 вона зареєструвала шлюб з відповідачем в даній справі. Шлюб був зареєстрований виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району області, актовий запис №1. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають із нею і після розірвання шлюбу також проживатимуть із нею.
Причиною розірвання їхнього шлюбу стало те, що вони втратили взаємні почуття і взаємоповагу один до одного, у них різні погляди на життя та на спосіб ведення спільного господарства. За таких обставин примирення між ними уже неможливе, тому збереження даного щлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам та інтересам її дітей. Спору про поділ спільного майна наразі немає. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " ОСОБА_5 ".
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.11.2025 справу прийнято до свого та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 27.11.2025 заяву ОСОБА_2 про надання строку для примирення, задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення - два місяці. Провадження по справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою суду від 29.01.2026 провадження у справі поновлено.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 24.02.2026 подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, причин неприбуття суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, що стверджується довідкою про доставку SMS.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Із досліджених судом доказів вбачається, що 30.01.2010 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.2). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_5 , дружини - ОСОБА_5 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 (а.с.6,7).
З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб розпався, позивачка з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Вони втратили взаємні почуття один до одного, взаємоповагу та довіру. За таких обставин примирення між ними уже неможливе, тому збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає інтересам позивача.
Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.
Стаття 51 Конституції України, частина 1 статті 24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно із частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, позивачка вважає, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка після надання сторонам строку на примирення наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень до суду не подав, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 3, 12, 13, 77, 81, 128, 141, 259, 263-266, 268, 273, 274, 280 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області 30.01.2010, актовий запис № 1. 
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ». 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2026 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 

Суддя         І.І. Патраманський