Справа № 599/162/26
н.п.2/599/195/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року Зборівський районний суд Тернопільської області
в складі судді Снігурського В. В.,
при секретарі Куриляк О.Г.
розглянувши в м.Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, 

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача – Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно.
Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали його матері ОСОБА_2 , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено.
Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має.
Дослідивши докази у справі, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 – мати позивача, якій на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6211 га (кадастровий номер 6122685700:01:001:1470) та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8690 га (кадастровий номер 6122685700:01:001:1471), які знаходяться на території Мильнівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельні ділянки серії Р2 №698361 від 06 березня 2002 року.
На випадок смерті ОСОБА_2 розпорядилася належним їй майном, склавши 03 червня 2025 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу.
Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право на спадщину в судовому порядку.
Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Керуючись ст.ст.12, 81, 211, 264,265 ЦПК України, ст.ст.328, 1216-1218, 1233-1236, 1268 ЦК України, 
ВИРІШИВ:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, на наступне спадкове майно:
земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6211 га (кадастровий номер 6122685700:01:001:1470) та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8690 га (кадастровий номер 6122685700:01:001:1471), які знаходяться на території Мильнівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельні ділянки серії Р2 №698361 від 06 березня 2002 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Зборівського
районного суду В. В. Снігурський