Справа № 755/2972/26
№ 1-кп/755/954/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальні провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025105040001187 від 12.12.2025 року та № 12026105040000110 від 05.02.2026 року, які об`єднані в одне, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема востаннє: 19.01.2026 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 19.11.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_4 , 12.12.2025 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Миру, більш точного місця не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, для власного вживання без мети збуту, на земельній ділянці, біля дерева знайшов поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною світло-бежевого кольору, який в подальшому, помістив до правої кишені своїх штанів та почав незаконно зберігати при собі. Після цього, того ж дня, приблизно о 12 годині 01 хвилина, за адресою: м. Київ, пр-т Миру, 14, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною світло-бежевого кольору та в подальшому, того ж дня, за вказаною вище адресою, у період часу приблизно з 12 годині 35 хвилин до 12 години 42 хвилини, співробітниками поліції проведено обшук ОСОБА_4 , в якого з кишені штанів виявлено та вилучено вказаний вище поліетиленовий зіп-пакет.
Згідно з висновком експерта, у наданій на дослідження кристалічній речовині світло-бежевого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), масою у речовині 0,386 г.
Крім того, ОСОБА_4 , 05.02.2026 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Ігоря Шамо, 14, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, для власного вживання без мети збуту, на земельній ділянці знайшов згорток обгорнутий чорною ізоляційною стрічкою, всередині якого знаходився поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною світлого кольору, який в подальшому, помістив до правої внутрішньої кишені своєї куртки та почав незаконно зберігати при собі. Після цього, того ж дня, приблизно о 13 годині 48 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 9, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі згорток обгорнутий чорною ізоляційною стрічкою, всередині якого знаходиться поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною світлого кольору та подальшому, того ж дня, за вказаною вище адресою, у період часу приблизно з 14 годині 23 хвилин до 14 години 30 хвилин, було проведено обшук ОСОБА_4 та з правої внутрішньої кишені куртки виявлено й вилучено вказаний згорток з кристалічною речовиною світлого кольору.
Згідно з висновком експерта від 10.02.2026 року, надана на дослідження кристалоподібна речовина бежевого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін). Маса МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетаміну) у речовині становить 0,289 г.
МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін), згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін), настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,15 г.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що він вживає наркотичні засоби більше десяти років, наразі, не вживає за станом здоров`я. Щодо подій, то в грудні 2025 року в м. Києві, по пр-ту Миру, він знайшов на землі психотропну речовин, яку почав зберігати, для власного вживання без мети збуту, після чого, його зупинили працівники поліції та її вилучили. Зокрема, у лютому 2026 року в м. Києві, по бул. Ігоря Шамо, він вкотре знайшов вказану вище психотропну речовину, почав її зберігати, після чого, його знову ж таки зупинили працівники поліції та її вилучили. Розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальних актах, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: висновків експерта № СЕ-19/111-25/76140-НЗПРАП від 26.12.2025 року та № СЕ-19/111-26/5871-НЗПРАП від 10.02.2026 року; постанов про визнання та приєднання речових доказів від 30.12.2025 року та 10.02.2026 року, а також, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. 
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.
Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , його особи - раніше судимий, зокрема, на даний час засуджений до покарання у виді позбавлення волі, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. 
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4  визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2026 року та остаточно призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обрано.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме 13.09.2025 року. Крім того, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, з 24.11.2025 року до 19.01.2026 року, відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 226 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз № СЕ-19/111-25/76140-НЗПРАП від 26.12.2025 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок та № СЕ-19/111-26/5871-НЗПРАП від 10.02.2026 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок, а всього на загальну суму в розмірі 7 131 гривня 20 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речовину світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетаміну), масою 0,386 гта кристалоподібну речовину бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетаміну), масою 0,289 г(які після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, разом із первинним упакуванням поміщено до поліетиленових спец. пакетів № 6655830 та № 6655360), що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: