Справа № 686/36601/25
Провадження № 2/686/2785/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року 
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Порозової І.Ю.
за участю секретаря Кшановської Є.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Хмельницькому справу за позовном ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, 
встановив:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої йому тривалою бездіяльністю ДКСУ внаслідок порушенням його права на судовий захист в порядку ч. 1 ст. 23 та ст. 1167 і 1173 ЦК України та ст. 55, 56, ч. 9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України. Рішення суду у справі № 686/13975/23 не виконано до сьогоднішнього дня. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь сімдесят п`ять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому тривалою бездіяльністю ДКСУ. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено у підготовче засідання.
09.01.2026 року до суду представником відповідача було направлено відзив на позов, в якому заперечуються позовні вимоги у зв`язку з їх необгрунтованістю. 
Ухвалою суду від 17.02.2026 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання позивач не з`явився проте, у змісті позовних вимог просить розглядати справу без його участі. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що 08.09.2023 Хмельницький міськрайонний суд ухвалив рішення по справі №686/13975/23, яким задовольнив позов та стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми в розмірі 8 341,67 грн та інфляційні витрати в розмірі 71 454,74 гривень.
15.09.2023 Хмельницький міськрайонний суд прийняв додаткове рішення по справі №686/13975/23, яким стягнув з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.
30.11.2023 Хмельницький апеляційний суд змінив рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2023 та від 15.09.2023 по справі №686/13975/23, виклавши резолютивну частину рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2023 року в такій редакції: «Стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 554,52 грн та інфляційні витрати в розмірі 44 633,88 гривень».
Резолютивну частину додаткового рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 вересня 2023 року виклав у такій редакції: «Стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 145 гривень». В решті рішення залишено без змін.
Ухвалою Верховного суду від 08.01.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання рішення суду.
22.12.2023 до Головного управління Казначейства надійшли виконавчі листи Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2023 по справі №686/13975/23-ц про стягнення з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми в розмірі 5 554,52 грн, інфляційні витрати в розмірі 44 633,88 грн та 3 145,00 грн правничої допомоги (далі Виконавчі листи по справі №686/13975/23-ц).
Головне управління Казначейства листом від 22.12.2023 №04-20-08/8259 надіслало до Казначейства документи щодо безспірного списання коштів згідно з Виконавчих листів по справі №686/13975/23-ц на користь ОСОБА_1 .
Виконавчі листи по справі №686/13975/23-ц про стягнення з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 554,52 грн, інфляційні витрати в розмірі 44 633,88 грн та 3 145,00 грн правничої допомоги не виконано.
Виконавчі листи по справі №686/13975/23-ц виконуються за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» за третьою чергою погашення заборгованості. Відповідно до абз.2 п.48 Порядку виконання рішень, перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174ЦК України відповідно.
Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
За змістом приписів ст.ст.1173,1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу.
Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно з ч. ч. 1, 6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Державної казначейської служби України щодо відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в зазначеній ним справі, та заподіяння такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди позивачу.
Виконавчий лист у вище зазначеній справі виконується за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» за третьою чергою погашення заборгованості.
Відповідно до абз.2 п.48 Порядку виконання рішень, перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.
Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» обсяг коштів не дозволяє Державній казначейській службі України здійснити у поточному році погашення заборгованості за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» за всіма рішеннями судів, гарантованих державою. Строки погашення заборгованості за такими рішеннями залежать від суми коштів, встановленої у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Згідно наданих представником відповідача і наявних у справі копій повідомлень, Державна казначейська служба України систематично звертається до Міністерства фінансів України щодо збільшення відповідних бюджетних призначень, однак збільшення відповідних бюджетних призначень не відбулося.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність.
Крім того, вочевидь завищеним є зазначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди, що могла б бути йому завдана.
Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 по справі № 804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати своє повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.2, 12 ,13, 30, 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.19, 56, 129-1 Конституції України, ст.ст.23, 170, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду виготовлено 13.04.2026 року. 
Суддя: