ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/16907/25
Провадження № 22-ц/820/915/26

Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Дубова М.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/16907/25 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року у складі судді Козак О.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення коштів в порядку спадкування.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд 
в с т а н о в и в :
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на її користь 73801,45 грн. в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування позову позивач вказувала, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ Хмельницької області та отримував пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року у справі № 560/10670/22 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено повністю: Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням видів грошового забезпечення, зазначених у оновленій довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.08.2022 №ХС39463. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.08.2022 №ХС39463 з урахуванням раніше виплачених сум.
ОСОБА_2 звертався з заявою про добровільне виконання рішення суду. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомлено про те, що рішення суду було частково виконано, здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року. Сума заборгованості згідно перерахунку становить 221404,36 грн. Вказана сума не виплачена у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування.
Згідно довідки Першої Хмельницької державної нотаріальної контори № 984/01-14 від 29.05.2025року спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружина померлого ОСОБА_1 . Частка у спадщині за законом на майно, що не охоплене заповітом, складає 1/3 частини. Виходячи з рівності прав спадкоємців при розподілі спадкового майна, сума боргу перед кожним із спадкоємців становить 221404,36/3=73801,45грн.
Позивачка вважала, що 1/3 частина суми нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця, яка належить їм у порядку спадкування має бути стягнута на її користь.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року позов задоволено, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 недотриману пенсію в розмірі 73801,45 грн в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт посилається, що 06.05.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо коштів, які підлягали виплаті ОСОБА_2 на виконання рішень суду. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.05.2025 № 6335-5471/Б-04/8-2200/25 позивачці роз`яснено порядок отримання коштів, нарахованих на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2022 у справі № 560/10670/22. Так, згідно ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Крім того, апелянт вказує, що позивачка має право лише на частку у спадщині за законом на майно, що не охоплене заповітом, яка складає 1/3, а доказів того, що померлий ОСОБА_2 більше нікому не заповів своє майно, у тому числі кошти, ОСОБА_1 не надано.
Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
ОСОБА_2 , перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року у справі № 560/10670/22 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням видів грошового забезпечення, зазначених у оновленій довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.08.2022 №ХС39463. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.08.2022 № ХС39463 з врахуванням раніше виплачених сум.
29.05.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Хмельницькій області із заявою щодо виплати їй як дружині та спадкоємиці померлого пенсіонера нарахованої, але невиплаченої пенсії.
Листом від 16.05.2025 року №6335-5471/Б-04/8-2200/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачці у виплаті недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
За матеріалами спадкової справи, спадкоємцями ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його спадкоємці першої черги за законом: дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 які прийняли спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом з ним, при цьому ОСОБА_1 ще й подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, а також дочка ОСОБА_4 , яка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом та за законом.
Згідно довідки Першої Хмельницької державної нотаріальної контори № 984/01-14 від 29.05.2025 року спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_1 , якій належить 1/3 частки у спадщині за законом на майно, що не охоплене заповітом.
Отже, ОСОБА_1 є спадкоємицею 1/3 частки спадщини, яка належить їй за законом на майно, що не охоплюється заповітом, після смерті ОСОБА_2 , в тому числі і щодо грошової пенсійних коштів, що були нараховані за життя пенсіонера, але не виплачені йому на час смерті, які після звернення спадкоємиці також їй не виплачені.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:
- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19.
Згідно ст. 52 Закону України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 цього ж Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно з ст. 46 цього ж Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Судом беззаперечно встановлено, що за життя ОСОБА_2 не було виплачено недоплачені пенсійні виплати, на загальну суму 221404,36грн.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 та двоє доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які прийняли спадщину. 
Померлий ОСОБА_2 склав заповіт на ім`я доньки ОСОБА_4 , відповідно до якого заповів їй належну йому частку квартири, а не все майно яке йому належало за життя. 
Отже, позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, є спадкоємицею ОСОБА_2 за законом, розмір її частки у спадщині за законом становить 1/3 частки, а тому набула право на отримання невиплаченої пенсії у розмірі 73801 грн. 45 коп. (221404,36/3). 
У відповідь на звернення до ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачка отримала відмову у виплаті коштів і на момент подачі позову до суду успадковані спадкоємицею кошти в межах її частки відповідачем не були виплачені. 
Отже позивачка, яка є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка, має право на отримання своєї частка у спадщині - 1/3 частка, оскільки прийняла спадщину, а вищевказані пенсійні виплати увійшли до її складу.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ГУ ПФУ у Хмельницькій області зобов`язане виплатити позивачці недоотримані ОСОБА_2 за життя суми коштів в межах належної їй частки у спадковому майні.
Крім того, такий підхід застосований також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 355/323/17, де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка вказав, що аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив з того, що оскільки особі за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанов Березанського міського суду Київської області від 12 серпня 2009 року та Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2011 року, позивач як спадкоємець за законом в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.
Доводи апелянта, що недоотримана пенсія спадкодавцю за життя не була виплачена у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування, жодним чином не впливають на законність судового рішення та на права позивача щодо стягнення недоплаченої пенсії на її користь як спадкоємця особи, яка за життя набула право на дану виплату, однак так і не отримала. Таке право позивача передбачено цивільним законодавством і не може обмежуватись через відсутність відповідного фінансування. 
З цих же підстав суд відхиляє посилання апелянта, що порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду станом на даний час не встановлений, а відповідно виплата заборгованості за судовими рішеннями здійснюється в порядку календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника.
При цьому ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» у рішенні від 08 листопада 2005 року, справі «Бакалов проти України» у рішенні від 30 листопада 2004 року та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду.
Доводи апелянта, що судом проігноровано той факт, що позивачкою не має права на отримання коштів, оскільки ОСОБА_2 за життя склав заповіт на користь однієї з дочок, слід відхилити, оскільки складений заповіт стосується лише спадкового майна у вигляді частки на квартиру, а не всього спадкового майна. Інше спадкове майно спадкується за законом між всіма спадкоємцями.
Невиплачена за рішенням суду пенсія входить до спадкової маси і інші спадкоємці подали відповідні заяви про отримання своєї частки спадкового майна, при цьому позивачка просить стягнути на її користь 1/3 частку невиплачених за життя спадкодавця коштів, на решту суми вона не претендує з огляду на існування інших спадкоємців. 
Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 квітня 2026 року.

Суддя         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
О.І. Ярмолюк