Номер провадження: 33/813/614/26
Номер справи місцевого суду: 523/386/26 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №827, 04.12.2025 року близько 05.30 год. за адресою: м. Одеса, вул. 43-а Лінія, буд. 17-а, на території ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_1 , внаслідок недбалого ставлення до виконання покладених на нього наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №402 від 03.12.2025 обов`язків, в порушення вимог зазначеного наказу, належним чином не було організовано роботу 2 (двох) груп оповіщення 04.12.2025 на території ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до наказу № 402 заступнику начальника центру - начальнику мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковнику ОСОБА_1 визначено завдання щодо організації роботи груп оповіщення на 04.12.2025, а у разі його тимчасової відсутності, вказані завдання покладено на начальника адміністративного відділення - капітана ОСОБА_2 .
В ході перевірки та згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1260-6334 від 15.12.2025 встановлено, що заходи оповіщення 04.12.2025 здійснювали групи оповіщення №№ 1, 2.
Згідно з наказом № 402 склад груп оповіщення №№ 1, 2 визначений у наступному складі:
група № 1:
старший групи - солдат ОСОБА_3 ,
солдат ОСОБА_4 ,
штаб - сержант ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_6 , 
група № 2:
старший групи - солдат ОСОБА_7 ,
солдат ОСОБА_8 ,
солдат ОСОБА_9 , старший солдат ОСОБА_10 .
Разом з тим, відповідно до Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 за номенклатурою 2025 № 12/26 встановлено, що ніхто з членів групи оповіщення №№ 1, 2 не отримував відеореєстратор для здійснення заходів оповіщення 04.12.2025.
Як наслідок недбалого ставлення підполковника ОСОБА_1 до виконання покладених на нього обов`язків - останнім не забезпечено отримання 2 (двома) групами оповіщення (група № 1 та група № 2) ІНФОРМАЦІЯ_3 засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, що передбачено Інструкцією із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації затвердженої наказом Міністерства оборони України 06.08.2024 № 532 (далі - Інструкція), для виконання покладених на них обов`язків із здійснення заходів оповіщення 04.12.2025.
В результаті чого 2 (двома) групами оповіщення (група № 1 та група № 2) ІНФОРМАЦІЯ_3 04.12.2025 не здійснювалась відеофіксація спілкування, застосування фізичної сили, сльозоточивого газу відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого представники зазначених груп оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 також силоміць заштовхнули до службового автомобіля, де продовжували бити та в подальшому викинули зі службового автомобіля під час руху, що створило безпосередню загрозу життю та здоров`ю старшого матроса ОСОБА_11 .
Вищезгадана подія мала місце 04.12,2025 за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, під час моніторингу соціальної мережі "Facebook" було виявлено пост (звернення) Голови правління ТО "Спілка морських піхотинців України" на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 , зі змісту якого підтверджено вищевикладені обставини та додатково встановлено, що 04.12.2025 в АДРЕСА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший матрос ОСОБА_11 , під час переміщення з Олександрівської лікарні до військового шпиталю, для проходження військово-лікарської комісії, маючи при собі відповідне направлення, був зупинений та затриманий представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Представники ІНФОРМАЦІЯ_3 вимагали від ОСОБА_12 прослідувати з ними. На виконання їхніх вимог останній надав усі необхідні документи, зокрема посвідчення учасника бойових дій, військовий квиток, медичні документи, що підтверджують проходження ним лікування, а також направлення на військово-лікарську комісію.
У зв`язку з відсутністю законних підстав для затримання (доставлення) старшого матроса ОСОБА_11 , останній відмовився прослідувати разом з представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У відповідь на його відмову службові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кількості дев`яти осіб, застосували до ОСОБА_12 фізичну силу, сльозогінний газ, спричинили йому тілесні ушкодження та силоміць заштовхнули його до службового автомобіля, в якому продовжували бити останнього.
За вищевказаним фактом, представниками відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, за заявою старшого матроса ОСОБА_11 , 04.12.2025 за № 12025164490000350 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення відносно останнього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з боку представників ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У зв`язку з тим, що підполковником ОСОБА_1 не організовано належним чином роботу зазначених вище груп оповіщення та не забезпечено отримання ними відеореєстраторів, а як наслідок групами оповіщення не здійснювалась відеофіксація спілкування, застосування фізичної сили, сльозоточивого газу відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_11 04.12.2025, такі дії призвели, зокрема, до неможливості відображення всіх обставин подій, що відбувались 04.12.2025 між зазначеними групами оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 і старшим матросом ОСОБА_11 .
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Постановою Пересипського районного суду м. Одеси від 04.02.2026 ОСОБА_1  визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 175-15 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. 
Не погодившись з вищевказаною постановою суду, 13.02.2026 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність, просить суд постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 04.02.2026 - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 04.12.2025 обов`язки щодо організації груп оповіщення виконував не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , оскільки апелянт виконував інші поставленні завдання. Вказує, що 03.11.2025 ОСОБА_1 отримав усний наказ про вибуття старшим команди військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 і станом на 04.12.2025 був тимчасово відсутній. На підтвердження вказаних вище обставин надає копію наказу №402 від 03.12.2025 та копію Журналу інструктажів начальників патрулів ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.11.2025. Наголошує, що розгляд справи судом першої інстанції проведено без належного сповіщення ОСОБА_1 та особистої участі останнього, що порушило його право надати пояснення, докази, заявити клопотання про допит свідків, що є порушенням права на захист.
Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відповідно до ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження.
Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом, відповідно до вимог процесуального закону.
Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання винуватим ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Так, відповідно до ч.2 ст.172-15 КУпАП адміністративна відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту введення воєнного стану та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який на час виникнення спірних правовідносин продовжував діяти, а отже, держава перебувала в умовах особливого періоду.
Відповідно до змісту ст.11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст.ст. 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, додержуватися вимог законодавства та діяти в інтересах служби в межах наданих повноважень.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №827 від 30.12.2025,  ОСОБА_1 інкриміновано неналежне виконання службових обов`язків під час організації роботи 2 (двох) груп оповіщення 04.12.2025 на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого 2 (двома) групами оповіщення (група № 1 та група № 2) ІНФОРМАЦІЯ_3 04.12.2025 не здійснювалась відеофіксація спілкування, застосування фізичної сили, сльозоточивого газу відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого представники зазначених груп оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 також силоміць заштовхнули до службового автомобіля, де продовжували бити та в подальшому викинули зі службового автомобіля під час руху, що створило безпосередню загрозу життю та здоров`ю старшого матроса ОСОБА_11 .
До матеріалів справи долучено копію Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №402 від 03.12.2025, відповідно до якого наказано заступнику начальника центру-начальнику мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_13 , а у разі його тимчасової відсутності, начальнику адміністративного відділення капітану ОСОБА_14 04.12.2025 організувати роботу 4 (чотирьох) груп оповіщення, 1 (один) мобільний блок-пост на території Пересипського району та на 2 стаціонарних блок-постах м. Одеси; о 05:30 провести інструктаж груп оповіщення та довести алгоритм щодо порядку дій під час оповіщення та вручення повісток про виклик громадян, реагування на провокації цивільного населення, дотримання правил дорожнього руху та ін. Перевірити наявність та дійсність службових посвідчень, особистих документів, засобів відеофіксації та форменний одяг.
Наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених судом першої інстанції, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення ОД №827 від 30.12.2025 (а.с.1-8);
-поясненнями ОСОБА_1 від 30.12.2025 (а.с.10-11);
-копією Наказу №402 від 03.12.2025 (а.с.13-17);
-копією Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18-20);
-копією Журналу реєстрації інструктажів по заходам безпеки під час проведення занять, навчань, несення чергувань, господарських робіт та поводження із зброєю, боєприпасами особового складу взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21-23);
-іншими дослідженими судом письмовими матеріалами справи.
Оцінюючи зазначені докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Суд критично оцінює доводи скаржника про те, що розгляд справи судом першої інстанції проведено без належного сповіщення ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи наявна довідка Пересипського районного суду м. Одеси, відповідно до якої судова повістка про виклик до суду на 04.02.2026 о 14:20:00 год. сформована: 15.01.2026 о 16:17:40 год. та доставлена ОСОБА_1 15.01.2026 о 16:38:11 год. на номер телефону НОМЕР_3 . 
Посилання сторони захисту на те, що станом на 04.12.2025 ОСОБА_1 виконував усний наказ від 03.11.2025 про вибуття старшим команди військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 і був тимчасово відсутній, тому інструктаж з особовим складом мав проводити капітан ОСОБА_2 , до уваги не приймаються, оскільки письмових доказів на їх підтвердження не надано. Більш того, в поясненнях (а.с. 10) ОСОБА_1 зазначив: «04.12.2025 я перебував на місці служби. З приводу проведення інструктажу маю зазначити, що інструктаж проводився, однак на разі не можу згадати, хто конкретно проводив інструктаж з особовим складом (чи я особисто, чи капітан ОСОБА_2 )». 
Також стороною захисту не надано документів на підтвердження вказаних обставин, тому суд не може покладатись на них, як на достовірні.
Клопотання ОСОБА_1 про допит свідка ОСОБА_2  задоволенню не підлягає, оскільки таке клопотання не заявлялось та не було предметом розгляду в суді першої інстанції, крім того, воно не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначеного свідка. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 04.12.2025, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено під час апеляційного перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя 
Одеського апеляційного суду      Є.С. Сєвєрова