Справа № 209/7239/25
Провадження № 2/209/144/26

РІШЕННЯ
Іменем України

17 березня 2026 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого - судді Юрченко Я.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання Гонян Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменка Сергія Сергійовича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину), -
В С Т А Н О В И В :
22 вересня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Кам`янського надійшла позовназаява керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменка Сергія Сергійовича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину).
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 22.09.2022 року у справі № 209/4145/21 (кримінальне провадження № 12021041160000553 від 14.09.2021 року), ОСОБА_1 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим. Кримінальне провадження №12021041160000553 закрито.
Судовим розглядом зазначеного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_1 , 14.09.2021 року приблизно о 16.30 годин, у світлий час доби, по сухому чистому асфальтобетонному покриттю проїзної частини, керуючи технічно справним спеціалізованим вантажним фургоном «Volkswagen LT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який йому належить на праві користування, здійснював рух по 1-му провулку Алчевському, де організовано двосторонній рух, по одній смузі для руху в кожному напрямку, у напрямку вул. Чкалова у м. Кам`янське.
Під час руху по 1-му провулку Алчевському ОСОБА_1 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перед здійсненням маневру розвороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався рівнозначною дорогою у зустрічному напрямку, на перехресті з вулицею Короткою, виїхав на смугу руху мотоциклу «Suzuki RF 400R», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному йому напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_1 , керуючи спеціалізованим вантажним фургоном «Volkswagen LT» реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України, який свідчить: 16.13 «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч».
Порушення вимог п.16.13 даних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водієві мотоциклу ОСОБА_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з синцями та саднами на голові; закритий уламковий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки (05.10.21р операція: відкрита репозиція, остеосинтез верхньої третини плечової кістки пластиною Силос); відкритий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині, з ранами на гомілці (слідами загоєння котрих, є виявлені рубці); рана на лівій кисті, садна на лівому передпліччі, нижніх кінцівках - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_1 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 980-Е від 18.10.2021 року, потерпілому ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні № 03 Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», в період з 14.09.2021 року по 11.11.2022 року. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 39926,18 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму.
В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_2 подано письмову заяву про відмову від цивільного позову, заявленого до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 56069,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., завданої дорожньо-транспортною пригодою, з огляду на її відшкодування.
Керуючись положеннями ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Національну службу здоров`я України повідомлено листом про звернення прокурора до суду з цим позовом та підстави для представництва ними не оскаржувались.
Посилаючись, зокрема, на ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 36515,28 грн., які зарахувати в дохід Державного бюджету України; стягнути з ОСОБА_1 на користь Кам`янської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 3410,90 грн., які зараховані до місцевого бюджету.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 65).
24 вересня 2025 року ухвалою судді вищезазначену позовну заяву було залишити без руху та роз`яснено позивачу про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали (а.с.66-67).
На виконання вищезазначеної ухвали керівником Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменком С.С. 06.10.2025 року (вх. № 23122) безпосередньо до суду подана заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом (а.с.79).
Представником Кам`янської окружної прокуратури прокурором Іщенком А.О. 10.03.2026 року через підсистему «Електронний суд» за вх. 4565 подана уточнена позовна заява, а 17.03.2026 року через канцелярію суду за вх. 5257 подана заява про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.108-118, 119).
Представник Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився, 21.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» подав заяву, в якій просить суд проводити судове засідання без представника НСЗУ, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.84).
Представник Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, 04.11.2025 року за вх. 25891 подав клопотання, в якому просить суд проводити судове засідання без представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.87).
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, та дату, час та місце слухання справи (а.с. 90, 94, 98). Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. 
За таких обставин, зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду цивільної справи про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України на підставі наявних матеріалів і доказів.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою.
Наведені обставини є підставою для представництва інтересів держави в суді прокурором.
Відповідно до ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Спір виник з правовідносин, щодо відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Як передбачено у ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з положеннями ч.1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Згідно з ст. 18 «Основ законодавства про охорону здоров`я», фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Згідно зі ст. 49 Конституції України, охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо- профілактичних програм.
Відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1101 (далі - Положення), Національна служба здоров`я України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.
НСЗУ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1086 затверджений Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення».
За змістом Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» звернуто увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.
Судом встановлено, що Кам`янською окружною прокуратурою підтримано обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021041160000553 від 14.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 22.09.2022 року у справі № 209/4145/21, ОСОБА_1 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим. Кримінальне провадження щодо нього за № 12021041160000553 закрито (а.с.21-22).
Судовим розглядом зазначеного кримінального провадження, в тому числі, встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.09.2021 року приблизно о 16.30 годинз вини водія ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 980-Е від 18.10.2021 року заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні № 03 Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», в період з 14.09.2021 року по 11.11.2022 року. 
Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 39926,18 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму, що становить 38,5 год. у відділені анестезіології та інтенсивної терапії; 14 діб у відділенні травматології та ортопедії; 30 діб у відділенні травматології та ортопедії; 10 діб у відділенні травматології та ортопедії, що підтверджується довідкою-розрахунком щодо понесених витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 , доданою до листа від 06.08.2025 № 966 (а.с.24-25).
Таким чином, фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачувався ОСОБА_1 , є встановленими ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 22.09.2022 року у справі №209/4145/21, а тому відповідно до приписів ст. 82 ЦПК України окремому доказуванню позивачем не підлягають.
З наданої довідки калькуляції КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» розрахунку витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 за період з 14.09.2021 року по 11.11.2022 року вбачається, що витрати на його лікування понесено за рахунок коштів Національної служби здоров`я України в розмірі 36515,28 грн. та місцевого бюджету – 3410,90 грн..
Згідно листа НСЗУ № 36231/2-16-25 від 20.08.2025 року, послуги КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам у 2021 році, сплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже, на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 за період з 14.09.2021 року по 11.11.2022 року понесено витрати в розмірі 39926,18 грн., з яких: за рахунок коштів Національної служби здоров`я України (Державний бюджет України) в розмірі – 36515,28 грн.; за рахунок місцевого бюджету Кам`янської міської ради в розмірі – 3410,90 грн.
З наданих суду копії листів Кам`янської окружної прокуратури вбачається звернення прокурора до органу місцевого самоврядування, до комунальної власності якого віднесено КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» та до НСЗУ з приводу інформації щодо здійснення претензійної роботи з відшкодування витрат на лікування, на які надані відповіді про відсутність такої.
Відтак судом встановлено, що Національною службою здоров`я України, Кам`янською міською радою з моменту закінчення лікування потерпілого ОСОБА_2 , а саме з 11.11.2022 року по теперішній час заходів щодо відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , не вжито.
Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні до початку судового розгляду в порядку вимог ст. 128 КПК України прокурором не заявлений, що підтверджується резолютивною частиною вищевказаного судового рішення.
Лікування потерпілого здійснювалося за кошти Державного бюджету, отримані закладом від НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та за кошти місцевого бюджету, відповідно, контролювати питання ефективності їх використання та повернення є органи, що є розпорядниками вказаних коштів. Таким чином, на даний час вказана сума не відшкодована, та кошти до місцевого бюджету не стягнуті.
Відповідачем не надано суду доказів відшкодування таких витрат ним, чи іншою особою, їх не співмірності та невірності обрахунку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлений причино-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та підставами перебування потерпілого ОСОБА_2 в лікарні, підтверджений факт перебуванням потерпілого у закладі охорони здоров`я на стаціонарному лікуванні та понесення державою та органом місцевого самоврядування витрат, пов`язаних зі стаціонарним лікуванням, їх розмір та склад, а тому обов`язок з відшкодування таких витрат, в силу ч. 1 ст. 1206 ЦК України, слід покласти на відповідача. У зв`язку з викладеним, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменка Сергія Сергійовича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, без самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину), -задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Національної служби здоров`я України ( ЄДРПОУ: 42032422, місце розташування: 04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 19) кошти, витрачені на лікування потерпілого в сумі 36515 (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 28 копійок, які зарахувати до Державного бюджету України.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Кам`янської міської ради (ЄДРПОУ: 24604168, місце розташування: 51931, м. Кам`янське, пл. П.Калнишевського, 2) кошти, витрачені на лікування потерпілого, в сумі 3410 (три тисячі чотириста десять) гривень 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02909938, місце розташування: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 38) сплачений судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення повного рішення суду. 

Повне судове рішення складено та підписано 17 березня 2026 року.

Суддя         Я.О.Юрченко