Справа № 932/14145/25 
Провадження № 3/932/692/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Орчелота А.В.,розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, разом із доданими до нього матеріалами, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамента патрульної поліції відносно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268КУпАП,
за ч.1 ст.130КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №458111 від 19 вересня 2025 року – водій ОСОБА_1 , 18 вересня 2025 року о 23 год. 52 хв. за адресою м. Дніпро, вул. Мирослава Скорика, 2, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN- TRANSPORTER» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest-6820 ARHK 0502, результат позитивний 0,27 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. 
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130КУпАП.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Дніпра та направленням судової повістки про виклик до суду. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про перенесення та відкладення розгляду справи не надав. 
До того ж, суд наголошує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості участі в розгляді справи в режимі відеоконференції або шляхом забезпечення участі у справі захисника для захисту його інтересів під час даного судового розгляду, як і не був позбавлений можливості подати відповідні письмові пояснення по суті справи у письмовій формі.
Судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами виклику останнього.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дістаю наступних висновків.
Відповідно до ст.19Конституції України – органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 2.9«а`ПДР України передбачено, що водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130КУпАП.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.266КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Пунктом 4 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Згідно з п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Слід звернути увагу, що Конституція України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Разом з цим, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, передбачено інші правила, ніж ті, що визначено у відповідному акті законодавства України, то згідно з ч.2 ст.19Закону України від 29 червня 2004 року "Про міжнародні договори України", ст.3Закону України від 23 червня 2005 року "Про міжнародне приватне право" застосовуються правила міжнародного договору.
За приписами ст.2Закону України «Про міжнародний договір» міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб`єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов`язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо);
Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.68 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.74 р., зазначено, що "у національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення щодо водіння під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається". Тобто, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, тобто 0,25 проміле.
Враховуючи положення ст.9Конституції України, статті 26Віденської конвенції, міжнародно-правовий принцип сумлінного виконання міжнародних зобов`язань, при здійсненні правосуддя слід вважати, що існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом та іншими актами законодавства, крім Конституції України.
Тобто, якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в основу обвинувачення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, поліцейський поклав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, огляд на стан сп`яніння проведений за допомогою приладу алкотестер «Alcotest Drager 6820».
Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,27% проміле.
Як вбачається з інформації з офіційного інтернет-сайту виробника приладу «Drager Alcotest-6820» Saturn® Data International за допомогою якого 18 вересня 2025 року було проведено огляд водія на стан сп`яніння, в технічних характеристиках вказано, що даний прилад має похибку в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: діапазон вимірювань від 0,00‰ до 0,84 ‰, абсолютна похибка +/- 0,042‰.
Отже, виробником газоаналізатора «Drager Alcotest-6820» заявлено похибку при експлуатації в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 проміле в межах ± 0,042 проміле, що свідчить про те, що максимальний вміст алкоголю виявлений за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» за який передбачена відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП повинен перевищувати 0,242 ‰ (проміле).
Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , за допомогою приладу «Drager Alcotest-6820», в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,27% проміле, що загалом та в сукупності із наведеним вище, не перевищує максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства, що видихається(0,25) і з врахуванням меж похибки, заявленої виробником алкотестера(0,242), що свідчить про недоведеність перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Інші матеріали справи самі по собі не несуть інформації про винуватість ОСОБА_1 , оскільки вони є похідними від результату огляду, який судом з вище наведених мотивів не визнається, як доказ вини особи.
Відповідно до ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.
Частина 1 ст.6Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за допомогою вказаного спеціального технічного засобу - 0,27% не може свідчити про безумовне перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він є в межах допустимої похибки, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,130,247,280,284-285КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.
На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шевченківського районного суду
міста Дніпра      А.В. Орчелота