Справа № 681/122/26
Провадження 2/681/371/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року           м. Полонне     
Полонський районний суд Хмельницької області в особі головуючого судді Іллюка С.В.,  розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 
03.02.2026 позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 25.11.2001 був зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 , а рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 10.08.2018 цей шлюб розірвано. Мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою другого курсу Національної академії Сухопутних військ імені Петра Сагайдачного. Форма навчання денна, бюджетна основа, навчання – служба становить чотири роки.
Зазначає, що дочці необхідні кошти на навчання, транспортні витрати, придбання підручників та інші витрати, пов`язані з навчанням. Наразі позивачка є єдиною особою, хто матеріально допомагає доньці та несе всі витрати на навчання. Відповідач здоровий, працездатний, є пенсіонером органів прокуратури, інших дітей немає, спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї доньки, яка продовжує навчання. Вважає, що розмір аліментів у розмірі від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на весь період навчання буде справедливим та необтяжливим для відповідача. Просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у визначений строк відповідно до ст. 178 ЦПК України відзив на позовну заяву не подав.  
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 09.02.2026 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження за зареєстрованим місцем проживання, отриманим з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України. 
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення листа через АТ «Укрпошта» за місцем його реєстрації.
До суду 24.02.2026 повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та за місцем його фактичного проживання, що підтверджується поштовим повідомленням R067098490768, відповідно до якого відповідач відсутній за вказаною адресою.
У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.
За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
У постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 з посиланням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Гарячий проти України» (заява №43925/18) висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за не надіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у цьому випадку, суду.
Отже, судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача ОСОБА_2 та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
3. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. 
Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_1 , про що зроблено актовий запис № 14 від 26.10.2007 (а.с. 6).
З довідки № 51 від 14.01.2026 встановлено, що ОСОБА_3 є курсанткою (перебуває на військовій службі) 2-го курсу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та забезпечується за рахунок держави харчуванням, військовою формою одягу, проживанням у казармі, грошовим забезпеченням у визначених керівними документами розмірах з терміном навчання чотири роки – по червень 2028 року. Також зазначено, що остання зарахована до навчання наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25.07.2024 № 26-КС, форма навчання – денна (а.с. 14).

Донька сторін досягла повноліття, що підтверджується даними паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , орган, що видав 6825, у якому значиться інформація, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (а.с. 7).
Витягом з реєстру територіальної громади від 18.10.2023 підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9), а довідкою про склад сім`ї № 556 від 26.11.2025, виданою виконавчим комітетом Великоберезнянського старостинського округу, підтверджено, що вона проживає за цією адресою разом з матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 10).
Доказів протилежного суду не подано.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд.
Глава 16 Сімейного кодексу України містить положення щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання.
Так, ст. 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Статтею 199 СК передбачено, що якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Наведена вища норма СК України вказує на те, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Оцінюючи спроможність відповідача ОСОБА_2 надавати допомогу доньці ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідач є працездатною особою.
Доказів протилежного суду не надано.
Фактично доводи позивачки ОСОБА_1 у потребі матеріальної допомоги зводяться до того, що спільна донька ОСОБА_4 на даний час навчається на денній формі навчання у військовому навчальному закладі, отже не може працевлаштуватись та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з таким навчанням.
Суд зауважує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства, а також одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку, однак об`єктивно потребує харчування, канцелярського приладдя тощо. Придбання одягу є необхідним та проводиться протягом всього життя від народження дитини, його кількість, якість визначається можливостями кожної сім`ї.
Таким чином, судом об`єктивно встановлено, що донька сторін досягла 18-річного віку, проте продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. 
За таких обставин, враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, встановлені конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у зв`язку з навчанням, починаючи з 03.02.2026 і до закінчення навчання – червня 2028 року, але не довше, ніж до досягнення донькою 23-річного віку.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд,  

у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.02.2026 і до закінчення навчання – червня 2028 року, але не довше, ніж до досягнення донькою ОСОБА_3 23-річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн 20 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його складення. 

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Повне рішення складено 13.04.2026.
Суддя Сергій ІЛЛЮК