Справа № 674/1892/25
Провадження № 2/674/113/26

РІШЕННЯ
іменем України 
12 березня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області 
в складі: судді Посунько Г.А.
секретаря судового засідання Сисак К.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява АТ "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а/с 1-5).

Позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору від 15 лютого 2022 року позивач АТ "Акцент-Банк" надав відповідачу ОСОБА_1 кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,80 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Відповідач ОСОБА_1 не виконує свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 134780,70 грн., в тому числі: кредит - 92021,13 грн., проценти за користування кредитом - 42759,57 грн. На підставі викладеного позивач АТ "Акцент-Банк" просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 134780,70 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - а/с 73-74).

17 листопада 2025 року від представника відповідача Савченка Я.В. надійшов відзив на позовну заяву (а/с 78-80), яким представник відповідача заперечив проти позову. 
Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач АТ "Акцент-Банк" зазначив у позовній заяві, що кредитором за відповідним кредитним договором надано відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому вказаним договором. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, є виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Документи, надані позивачем, не доводять факт наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов. Позивач АТ "Акцент-Банк", звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, жодним належним та допустимим доказом не довів факт наявності заборгованості у відповідача ОСОБА_1 в розмірі, зазначеному у позовній заяві, що вказує на відсутність порушеного права позивача. 
Представник відповідача спрямовує увагу суду на те, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які: підтверджують факт укладення між кредитором та відповідачем кредитного договору; вказують на наявність у відповідача заборгованості перед АТ "Акцент-Банк"; підтверджують факт надання коштів відповідачу за кредитним договором, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. 
На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову.

23 грудня 2025 року від позивача АТ "Акцент-Банк" надійшла відповідь на відзив (а/с 98-99), якою позивач підтримав позов.
Додатково позивач зазначив, що в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір від 15 лютого 2022 року) відповідач підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись із змінами до них, викладеними на сайті банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, тобто ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк" і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти.
На виконання положень Закону України "Про захист прав споживачів" на час укладання договору банк надав позичальнику всю необхідну інформацію в письмовій формі, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законом не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів" є положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією та сплата періодичних платежів.
Своїм підписом під кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком всіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві. Саме це є доказом обізнаності позичальника з всіма умовами кредитування на момент підписання кредитного договору.
Наявна у відповідача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються з Анкети-Заяви, Тарифів і Умов та Правил (актуальна копія яких додана до позовної заяви). До матеріалів справи додано також Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого. Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження правильності розрахунку позивач надав банківську виписку, яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік", де відображено, зокрема, використання відповідачем кредитного ліміту.

В судове засідання представник позивача АТ "Акцент-Банк" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - представник відповідача просить суд розглядати справу за їхньої відсутності, проти позову заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини 
та визначив відповідно до них правовідносини.

Про стягнення заборгованості за кредитним договором.

09 жовтня 2012 року між позивачем АТ "Акцент-Банк" та відповідачем ОСОБА_1 підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк" (а/с 16), за якою відповідач ОСОБА_1 погодився отримувати послуги позивача АТ "Акцент-Банк". 
В Анкеті-Заяві сторони визначили, що ця Анкета-Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_1 своїм підписом на Анкеті-Заяві підтвердив, що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмову вигляді. 

До Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк" позивач додав Паспорт споживчого кредиту "Кредитна картка "Зелена" від 15 лютого 2022 року (а/с 17-18), витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", які розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" (а/с 48-54) та Тарифи по картці "Зелена" (а/с 55-56).

15 лютого 2022 року позивач АТ "Акцент-Банк" надав відповідачеві ОСОБА_1 кредит шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 20000 грн. на платіжну картку, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. 

З довідки АТ "Акцент-Банк" (а/с 46) вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_4 строком дії до грудня 2028 року, № НОМЕР_5 строком дії до жовтня 2028 року, № НОМЕР_6 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_7 строком дії до грудня 2028 року.

З довідки АТ "Акцент-Банк" (а/с 45) вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 лютого 2022 року (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10074772606) встановлювався кредитний ліміт в розмірі: 15 лютого 2022 року - 20000,00 грн., 01 березня 2022 року - 5000,00 грн., 10 серпня 2023 року - 35000,00 грн., 09 жовтня 2023 року - 59000,00 грн., 08 лютого 2024 року - 69000,00 грн., 23 лютого 2024 року - 79000,00 грн., 03 квітня 2024 року - 89000,00 грн., 05 червня 2024 року - 94000,00 грн., 26 жовтня 2025 року - 92100,00 грн.

Позивач АТ "Акцент-Банк" стверджує, що відповідач ОСОБА_1 не виконує свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2022 року в сумі 134780,70 грн., в тому числі: кредит - 92021,13 грн., проценти за користування кредитом - 42759,57 грн.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Згідно ч.2 ст.207 ЦК України п равочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1, ч.2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам та доведені до їх відому, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України п роцентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України р озмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.1046 - ст.1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України д оговір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України п озикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України п озичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України п озика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч.1 ст.1051 ЦК України п озичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

В судовому засіданні встановлено, що в Анкеті-Заяві, підписаній 09 жовтня 2012 року сторонами, не визначено розмір процентів за користування кредитом та не встановлено відповідальності за порушення зобов`язання.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами.

Позивач АТ "Акцент-Банк", обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом (в тому числі їх розмір та порядок нарахування), посилається на Умови та Правила надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк", які розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі "Умови та правила" (а/с 48-54), та на Тарифи по картці "Зелена" (а/с 55-56). 
Дійсно, витягом з Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифами по картці "Зелена", які надані позивачем, визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, додаткові положення щодо кредитування.
Проте, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифи по картці "Зелена", які надані позивачем, не містять підпису відповідача.
Крім того, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та саме ці Тарифи по картці "Зелена" розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом у розмірі та порядку нарахування, зазначених в цих документах.
Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України (договір приєднання), оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на сайті позивача https://a-bank.com.ua/terms, неодноразово змінювались самим АТ "Акцент-Банк" з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифи у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, а також відсутність в Анкеті-Заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитом, суд вважає, що надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифи по картці "Зелена" не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 зазначено: надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Позивач АТ "Акцент-Банк", обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, посилається також на Паспорт споживчого кредиту "Кредитна картка "Зелена" від 15 лютого 2022 року (а/с 17-18).
Дійсно, Паспортом споживчого кредиту, який надано позивачем, визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, порядок та умови повернення кредиту. Відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту своїм електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Проте, в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року в справі № 393/126/20 зазначено: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Отже, Паспорт споживчого кредиту, який надано позивачем, є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою) та не замінює собою відповідні умови кредитного договору.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статі 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно ч.1, ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів").
Згідно п.22 ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України в Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 (справа № 1-12/2013) зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 зазначено: з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що банк, укладаючи договір з відповідачем, дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача АТ "Акцент-Банк" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 процентів за користування кредитом є необґрунтованими.

Анкета-Заява від 09 жовтня 2012 року, підписана сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).
Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 у добровільному порядку не повернув банку фактично отримані та використані ним кошти, тому суд вважає, що позивач АТ "Акцент-Банк" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З розрахунку заборгованості за договором від 15 лютого 2022 року, укладеним між АТ "Акцент-Банк" та клієнтом ОСОБА_1 (а/с 8-15), та випискою по картці клієнта ОСОБА_1 (а/с 19-44) вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався коштами з використанням своєї кредитної картки, здійснював зняття та поповнення коштів, оплату послуг та товарів. 
Так, за період з 15 лютого 2022 року по 27 жовтня 2025 року відповідач ОСОБА_1 використав кредитні кошти на загальну суму 231806,57 грн. (суд не включив до використаних кредитних коштів платежі "Списання відсотків за використання кредитного ліміту" з причин, викладених в цьому рішенні вище).
За період з 15 лютого 2022 року по 27 жовтня 2025 року відповідач ОСОБА_1 повернув позивачу АТ "Акцент-Банк" кредитні кошти на загальну суму 141965,63 грн.
Таким чином заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем АТ "Акцент-Банк" за фактично отриманий кредит становить 89840,94 грн.

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2022 року - фактично отриманий кредит в сумі 89840,94 грн.
Разом з тим, суд вважає можливим відмовити в задоволенні решти позовних вимог АТ "Акцент-Банк" в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 15 лютого 2022 року в сумі 44939,76 грн., через необґрунтованість.

Про відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Позивач АТ "Акцент-Банк" подав позов та всі процесуальні документи в електронній формі.

За подання позовної заяви позивач АТ "Акцент-Банк" сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (платіжне доручення № 6005315522221 від 27 жовтня 2025 року - а/с 6).

Позивач АТ "Акцент-Банк" пред`явив позов, ціна якого становить 134780,70 грн.
Суд задовольнив позов АТ "Акцент-Банк" на суму 89840,94 грн., що становить 66,66 % від позовних вимог.
Суд відмовив в задоволенні позову АТ "Акцент Банк" на суму 44939,76 грн., що становить 33,34 % від позовних вимог.

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ "Акцент-Банк" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1614,77 грн., що становить 66,66 % від сплаченої суми судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В задоволенні решти вимог позивача АТ "Акцент-Банк" про відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 807,63 грн., що становить 33,34 % від сплаченої суми судового збору, слід відмовити, пропорційно розміру позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Керуючись ст.ст.11 - 16, 202 - 204, 207, 509, 524 - 533, 536, 598, 599, 610 - 612, 614, 624 - 629, 631, 633, 634, 638, 639, 1046 - 1056-1 ЦК України, ст.ст.4 - 13, 81, 133, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 ,
на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк", місцезнаходження по вул.Батумська,11 в м.Дніпро 49074, код ЄДРПОУ - 14360080,
заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2022 року (фактично отриманий кредит) в сумі 89840,94 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1614,77 грн., всього - 91455,71 грн. (Дев`яносто одна тисяча чотириста п`ятдесят п`ять гривень 71 копійка).

В задоволенні решти позову Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 лютого 2022 року в сумі 44939,76 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 807,63 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я та найменування учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Акцент-Банк", місцезнаходження по вул.Батумська,11 в м.Дніпро 49074, код ЄДРПОУ - 14360080.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Шепетівка Хмельницької області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .

Повний текст судового рішення складено 12 березня 2026 року.

Суддя Посунько Г.А.