Справа № 366/63/26
Провадження № 1-кп/366/156/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року селище Іванків
Іванківський районний суд Київської області області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванків Вишгородського району Київської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню за № 12026111190000062 від 05.05.2025 року за обвинувальним актом стосовно  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Нова Радча, Народницького району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, реєстраційний номер карти платника податків – НОМЕР_1 , працює інспектором з охорони природно-заповідного флнду Опачицького природоохоронного науково-дослідного відділення Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора  ОСОБА_4 
обвинуваченого  ОСОБА_3 
захисника обвинуваченого - адвоката  ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В :

26.04.2016 Указом Президента України №174 створено Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник (далі - Заповідник), з метою збереження в природному стані найбільш типових природних комплексів Полісся, забезпечення підтримки та підвищення бар`єрної функції зони відчуження та зони безумовного обов`язкового відселення. Відповідно до п. 2.2 розділу 2 «Положення про Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник» (далі - Положення), затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 03.02.2017 № 43, основними завданнями Заповідника, зокрема, є збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу; підтримання загального екологічного балансу, забезпечення охорони території Чорнобильського заповідника з усіма природними об`єктами забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах і території.
Згідно з пунктом 4.3.1 розділу 4 Положення, на території заповідної зони забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить його цільовому призначенню, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, зокрема, знищення диких тварин, порушення умов їх оселення, гніздування, інші види користування, зокрема, тваринним світом, що призводять . до порушення природних комплексів. Окрім того, відповідно до п. 4.6 розділу .4 Положення, використання природних ресурсів на території Заповідника здійснюється у загальному та спеціальному порядках. Спеціальне використання природних ресурсів у межах території Заповідника здійснюється на підставі дозволів, виданйх уповноваженими на те органами у сфері охорони навколишнього природного середовища у межах лімітів, установлених Мінприроди. Центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження і зоною безумовного (обов`язкового) відселення є Державне агентство України з управління зоною відчуження (далі - ДАЗВ). Пункт 4 частини 4 Положення про ДАЗВ, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2014 № 564, визначає, що останнє відповідно до покладених на нього завдань видає, зупиняє та скасовує (у межах зони відчуження і відселеної частини зони безумовного (обов`язкового) відселення) спеціальні дозволи, зокрема, на провадження сільськогосподарської, лісогосподарської, виробничої та іншої діяльності, винесення або вивезення із зон іншого рухомого майна. Окрім того, статтею 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) передбачено, що у зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення в тому числі забороняється винесення або вивезення із зон будівельних матеріалів і конструкцій, машин і устаткування, хатніх речей, іншого рухомого майна без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення і дозиметричного контролю. Статтею 14 Закону передбачено, що охорону громадського порядку на територіях ” зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, контрольно-пропускний режим при в`їзді та виїзді з таких зон забезпечують уповноважені підрозділи органу Національної поліції. Відповідно до п. 21 II Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 вказано, що у разі коли при огляді транспортного засобу, вантажу, речей і особистому огляді громадян виявлено заборонені речі і предмети, які особа намагалась незаконно пронести (провезти) із зони, вона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства.
Згідно з п. 26 вищевказаного нормативно-правового акту особовий склад органів внутрішніх справ на контрольно-пропускному пункті має право: перевіряти наявність у громадян посвідчень, перепусток та інших документів, а також документів на транспортні засоби і вантажі; здійснювати огляд транспортних засобів, вантажів, а при необхідності і особистий огляд громадян відповідно до чинного законодавства; затримувати транспортні засоби, вантажі в разі порушення встановленого порядку проходу (проїзду); складати протоколи про здійснені адміністративні і кримінальні правопорушення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до Положення для забезпечення виконання основних завдань та проведення природоохоронних заходів, науково-дослідних, господарських та інших робіт, визначених Проектом організації території Заповідника, адміністрація має право створювати в установленому ^порядку основні (відділи, лабораторії, природознавчий музей, природоохоронні науково-дослідні відділення) і допоміжні підрозділи. З метою дослідження процесів відновлення та збереження природних комплексів у зонах техногенного забруднення, на землях, що постраждали від радіаційного забруднення після Чорнобильської катастрофи, створено Опачицьке природоохоронне науково-дослідне відділення. Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до наказу Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника №33-к від 22.01.2024 ОСОБА_3 призначено на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду Опачицького природоохоронного науково-дослідного відділення (далі - Відділення). Робочим місцем ОСОБА_3 визначено приміщення Заповідника у м. Чорнобиль вул. Літейна, 1. Відповідно до посадової інструкції на ОСОБА_3 як на інспектора з охорони природно-заповідного фонду Опачицького ГТНДВ покладені наступні завдання та обов`язки: 1. здійснює у межах повноважень виконання завдань і функцій з природоохоронної діяльності Заповідника; 2. здійснює державний контроль за дотриманням встановленого режиму охорони на території обходу або іншій закріпленій території в межах Заповідника; 3. дає вказівки щодо усунення порушень природоохоронного законодавства, правил пожежної безпеки, встановленого порядку ведення господарських робіт і природокористування; 4. бере участь у проведенні науковим підрозділом Заповідника польових робіт; 5. затримує на території Заповідника осіб, які порушили законодавство, і доставляє таких порушників до правоохоронних органів; складає протоколи про порушення законодавства;
6. вилучає у порушників законодавства продукцію і знаряддя незаконного природокористування, транспортні засоби, а також документи, що відносяться до природокористування; 
7. здійснює в установленому порядку на території Заповідника і в його охоронній зоні огляд транспортних засобів і особистих речей громадян; 
8. здійснює заходи щодо захисту об`єктів рослинного і тваринного світу, їх генетичного фонду; 
9. веде облік диких тварин і птахів; 
10. стежить за появою на території Заповідника шкідників, хвороб рослин; 
11. веде службовий щоденник та іншу документацію для фіксування систематичних фенологічних та інших спостережень; 
12. бере участь в облікових та інвентаризаційних роботах, пов`язаних з виконанням наукових завдань Заповідника, а також у заходах з регулювання чисельності тварин; 
13. забезпечує цілість і утримання в належному стані аншлагів, квартальних, ділянкових, межових та інших знаків, мостів, пожежноспостережних пунктів, телефонних ліній, інших об`єктів господарського і проти-пожежного призначення, ввіреного майна, службових і житлових будівель, транспорту, засобів зв`язку, зброї, боєприпасів та інших матеріальних цінностей; 
14. веде роз`яснювальну роботу серед населення щодо запобігання порушенням режиму охорони заповідної території і правил пожежної безпеки; 
15. забезпечує безпечні умови праці під час здійснення природоохоронних заходів і господарських робіт, а також дотримання правил і норм охорони праці, виробничої санітарії;
16. здійснює виконання заходів з охорони праці та додержання трудового законодавства; 
17. здійснює виконання Відділенням Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів та доручень Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Державного агентства України з управління зоною відчуження, вимог Положення про Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник, наказів та розпоряджень директора Заповідника і доручень першого заступника директора Заповідника, начальника Відділення та заступника начальника Відділення; 
18. здійснює заходи щодо запобігання виникненню, поширенню пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації; 
19. здійснює природоохоронні, лісогосподарські, гідромеліоративні та інші заходи передбачені нормативними документами що регламентують діяльність Заповідника; 
20. вносить заступнику начальника Відділення, начальнику Відділення, пропозиції щодо пріоритетів роботи Відділення і шляхів виконання покладених на нього завдань;
21. звітує перед заступником начальника Відділення, начальником Відділення про виконання покладених на Відділення завдань; 
22. зобов`язаний: знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з питань охорони праці, радіаційної та пожежної безпеки, протипожежного захисту, безпечного ведення робіт тощо; сприяти раціональній та ефективній організації праці у Відділенні" проходити в установленому порядку періодичні медичні огляди, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, радіаційної та пожежної безпеки тощо; сприяти належному технічному обслуговуванню довіреного обладнання та ремонту засобів технологічного оснащення; дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також оточуючих людей в процесі виконання будь яких робіт чи під час перебування на території Заповідника; - виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку; вживати заходи, направлені на усунення можливих непередбачуваних негативних явищ (пожежі, аварії, тощо) в межах території Заповідника, а також на забезпечення збереження поголів`я диких звірів, птахів, цінних видів риб, створення сприятливих умов для їх розмноження. 
З метою виконання покладених на нього завдань та обов`язків, ОСОБА_3 наділений наступними правами: 
1. ставити перед заступником начальника Відділення, начальником Відділення будь яке питання, що стосується умов праці, загрози здоров`ю та життю як особі, так і іншому персоналу, та вимагати його вирішення; 
2. в межах своєї компетенції підписувати та візувати документи; 
3. отримувати від заступника начальника Відділення, начальника Відділення допомогу щодо виконання своїх посадових обов`язків; 
4. діяти від імені Відділення, представляти інтереси Заповідника у взаємовідносинах із структурними підрозділами та у відповідних органах в межах питань своєї компетенції; 
5. використовувати всі права, передбачені чинним законодавством України, Колективним договором, положенням про Відділення та цією посадовою інструкцією; 
6. вносити на розгляд заступника начальника Відділення, начальника Відділення-пропозиції по вдосконаленню роботи, пов`язаної з обов`язками, що передбачені цією інструкцією; 
7. повідомляти заступника начальника Відділення, начальника Відділення про “всі виявлені недоліки в діяльності Заповідника та вносити пропозиції щодо їх усунення; 
8. вимагати від громадян і службових осіб пояснення у зв`язку з порушенням ними режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон;
9. перевіряти у громадян і службових осіб посвідчення на право перебування, використання природних ресурсів та провадження іншої діяльності в межах відповідних територій та об`єктів природно-заповідного фонду; 
10. доставляти порушників природоохоронного законодавства у територіальні органи внутрішніх справ; 
11. складати протоколи про порушення адміністративного законодавства в галузі охорони довкілля і використання, природних ресурсів, надсилати їх відповідним органам для притягнення винних до відповідальності; 
12. вилучати у порушників предмети і знаряддя незаконного використання природних ресурсів, транспортні засоби, незаконно добуту і продукцію, відповідні документи; 
13. проводити особистий огляд осіб, речей, транспортних засобів та перевірку знарядь і продукції, одержаної в результаті природокористування; 
14. безперешкодно обстежувати стан природних комплексів та об`єктів, що розташовуються в межах території Заповідника; 
15. за погодженням із заступником начальника Відділення, начальником Відділення надавати обов`язкові для виконання приписи з метою усунення порушень, виявлених у межах території Заповідника; 
16. носити під час виконання службових обов`язків форму встановленого зразка, табельну зброю та спеціальні засоби (гумові кийки, наручники і балончики з препаратами сльозоточивої та подразливої дії) відповідно до законодавства. 
Таким чином, обіймаючи посаду інспектора з охорони природнозаповідного фонду Опачицького ГТНДВ Заповідника, ОСОБА_3 здійснював функції представника влади та, у відповідності до ст. 18 КК України, був службовою особою. Так, 04.08.2025 приблизно о 14.30 год. ОСОБА_3 здійснював патрулювання території Опачицького ГТНДВ Заповідника, де в лісовому масиві знайшов три роги оленя виду «шляхетний» та в цей час в нього виник умисел на їхнє перевезення за межі зони відчуження, з метою подальшого використання в особистих цілях. З цією метою ОСОБА_3 знайдені три роги оленя виду «шляхетний» помістив до багажного відділення власного транспортного засобу, а саме - легкового автомобіля марки «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до статті 3 Закону «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є не тільки дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні й безхребетні в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі, а також, частини диких тварин - роги, шкіра тощо. 
Таким чином, статтями 180 - 181, 190 ЦК України визначено, що тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на яких поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. А також, рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. 
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне переміщення трьох рогів оленя виду «шляхетний» за межі зони відчуження, ОСОБА_3 , будучи службовою особою Чорнобильського, радіаційно -екологічного біосферного заповідника та обіймаючи посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду Опачицького ПНДВ, достовірно знаючи порядок винесення або вивезення із зони відчуження предметів та речей, в період з 14.30 год. до 19.50 год. 04.08.2025, не повідомив уповноважених осіб Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника про виявлені об`єкти, не отримав від ДАЗВ дозвіл на переміщення за межі зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення рогів диких тварин та не забезпечив проведення радіаційного дослідження таких об`єктів. 
При цьому, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду Опачицького ПНДВ, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приховав три роги оленя виду «шляхетний» в середині багажного відділення автомобіля марки «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_2 будучи впевненим у їхньому перевезенні за межі зони відчуження на контрольно-пропускному пункті поліції «Дитятки», 04.08.2025 року, приблизно о 19 годині 10 хвилині, розпочав рух за кермом свого транспортного засобу в бік виїзду за межі зони відчуження, в напрямку вищевказаного пропускного пункту для перевезення за межі зони відчуження об`єктів тваринного світу за відсутності спеціального дозволу. 
Завершуючи свій злочинний умисел, 04.08.2025, приблизно о 19 годині 50 хвилині, ОСОБА_3 , будучи службовою особою Чорнобильського радіаційно-екологічного біосферного заповідника та обіймаючи посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду Опачицького ПНДВ, в порушення ст. 12 ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 4.3.1 розділу 4 «Положення про Чорнобильський радіаційно - екологічний біосферний заповідник», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про тваринний світ», а також, п. 4 ч. 4 Положення про Державне агентство України з управління зоною відчуження, усвідомлювавши, що в нього відсутній передбачений Законом дозвіл на переміщення трьох рогів оленя виду «шляхетний» за межі зони відчуження,- прибув до КПІЇ «Дитятки», де розташовано контрольно - пропускний пункт ДСП «Екоцентр». 
У подальшому, легковий автомобіль марки «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 проїхав до «Стоп-лінії» КПП «Дитятки» та зупинився на виїзді із зони відчуження, перед контрольно-пропускним пунктом поліції для огляду поклажі. При огляді багажного відділення легкового автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , поліцейськими, відповідно до ст. 14 ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 26 Положення виявлено три роги оленя виду «шляхетний», які ОСОБА_3 мав намір вивезти за межі зони відчуження без передбаченого законом дозволу на переміщення об`єктів тваринного світу. 
Отже, ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, останнє не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки його діяння викрито працівниками поліції. 
Тобто, являючись службовою особою Чорнобильський радіаційно-екологічного біосферного заповідника вчинив усі дії, які вважав необхідними для вивезення автомобілем «Toyota RAV4» державний номерний знак НОМЕР_2 за межі зони відчуження трьох рогів оленя виду «шляхетний», без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України, тобто у закінченому замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу або проведення дозиметричного контролю інших об`єктів.
06 січня 2026 року між Прокурор у кримінальному провадженні – заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР Київської обласної прокуратури  ОСОБА_4  якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим  ОСОБА_3  укладено угоду про визнання винуватості в присутності захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 , повноваження якого підтверджуються ордером про надання правничої допомоги АІ 2079986 та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 004388 від 30.01.2011 року відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст. 470 КПК України враховані такі обставини: ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме повне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто щирого каяття, активне сприяння органу досудового розслідування у встановленні обставин кримінального правопорушення характер та тяжкість обвинувачення, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; позитивна характеристика за місцем проживання.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор  ОСОБА_4  та обвинувачений  ОСОБА_3  дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України та узгодили покарання останньому, за наявності пом`якшуючих обставин, а саме визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, щирого каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, та з урахуванням тяжкості злочину (зазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином), особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. 
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
ОСОБА_3  свою винуватість у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні. 
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст. ст. 473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ч. 4 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (ч. 3 ст. 424 КПК України), про що їм було роз`яснено.
Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст. 476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Прокурор  ОСОБА_4  в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений  ОСОБА_3  визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Захисник в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, пояснивши, що при її укладенні були дотримані всі права обвинуваченого та відсутність тиску під час її укладання. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, обвинуваченого та захисника, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.
Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості  ОСОБА_3  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 06 січня 2026 року між останнім та Прокурором у кримінальному провадженні – заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР Київської обласної прокуратури  ОСОБА_4  у кримінальному провадженні № 12025111190000062 від 05.08.2025 року і узгоджену сторонами міру покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком, відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Отже, міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, з рахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, наявності обставин, які пом`якшують порання та обставини, яка обтяжує покарання, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Витрати на залучення експерта відсутні.
Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 475, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.
Суд враховує, що згідно ухвали Іванківського районного суду Київської області № 1-кс/366/521/25 від 07 серпня 2025 року накладено арешт на автомобіль марки «Тойота» моделі РАВ-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом тимчасового обмеження власника (користувачів) права на відчуження даного майна із забороною розпорядження.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 122, 314, 368, 370, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 січня 2026 року між обвинуваченим  ОСОБА_3 та Прокурором у кримінальному провадженні – заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР Київської обласної прокуратури  ОСОБА_4 .

ОСОБА_3  визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1 та 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3 такі обов`язки: 
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу зпитань пробації;
повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт на автомобіль марки «Тойота» моделі РАВ-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 07.08.2025 року – скасувати.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 3247, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження – повернути законному власнику, ОСОБА_3 .

Три роги тварин виду «Олень шляхетний», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області – знищити.

Судові витрати відсутні.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Роз`яснити  ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити  ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст. 389-1 КК України.

Обмеження права оскарження даного вироку обвинуваченим визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Згідно ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя      ОСОБА_6