ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/6068/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" (надалі – позивач, ТОВ "Оптсум-Трейд") звернулось до суду з позовом до Вінницької митниці (надалі також відповідач), у якому позивач просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 та картку відмови №UA401060/2025/000011 від 14.01.2025;
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 та картку відмови №UA401060/2025/000004 від 07.01.2025.
Позовні вимоги обґрунтував посиланням на протиправність оспорюваних рішень, оскільки для митного оформлення товару митному органу були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару. На переконання позивача, рішення митниці про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, оскільки митним органом не наведено підстав, що у достатній мірі свідчили б про свідоме заниження декларантом митної вартості. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /т.1а.с. 185-192/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що під час митного оформлення встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а тому у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів. Звертав увагу на те, що у ході проведення консультацій декларант на вимогу митного органу не надав додаткових документів, що підтверджували б числове значення визначеної ним митної вартості товарів, а тому митним органом самостійно визначена митна вартість товарів за резервним методом.
У відповіді на відзив / т.1 а.с.231 -246/ позивач зазначив, що у Відзиві щодо спірних рішень про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року, № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року, зазначено: «наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству". Звертає увагу суду, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Доводи митниці про сумніви у достовірності заявленого рівня митної вартості, є безпідставними, оскільки Позивачем був поданий пакет документів, яким підтверджено правильність визначення митної вартості, а митний орган не обґрунтував того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.
16.08.2024 між ТОВ "Оптсум-Трейд" (покупець) та HUZHOU LUOJIA NEW ECHNOLOGY CO., LTD (продавець) укладено контракт №HLNT20240816, за умовами якого продавець зобов`язується поставити покупцеві товари в асортименті, а покупець - оплатити товар відповідно до умов Договору /а.с.56 - 58/.
За змістом контракту:
- загальна кількість і асортимент Товару, що поставляється, складається з партій, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку (абзац другий статті 2);
- поставка Товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і узгоджуються Сторонами для кожної окремої партії Товару і вказуються в інвойсі (стаття 3); 
- ціна за одиницю Товару узгоджується і встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію Товару до цього договору. Загальна сума договору визначається кількістю поставленого товару за Договором. Валюта контракту і платежів - долар США (стаття 4); 
- сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця (абзац другий статті 5). 
13.01.2025 року Позивачем було подано до митниці електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера №25UA401060000546U4, для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту.
На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 26893,94 доларів США, разом із декларацією було подано такі документи: пакувальний лист (Packing list) № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року; коносамент (Bill of lading) № UTRUST24110968 від 18.11.2024 року; автотранспортна накладна CMR № 3027 від 07.01.2025 року; декларація (Dispatch note model T1) № 25PL322080NS5M99K1 від 07.01.2025 року; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № HUZHOU240923/03 від 23.09.2024 року (з перекладом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-23/01-2025 від 09.01.2025 року; розрахунок ціни (калькуляція собівартості) № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року (з перекладом); додаткова угода до Контракту № б/н від 18.11.2024 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № HLNT20240816 від 16.08.2024 року; видаткова накладна № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року (з перекладом); відвантажувальна специфікація № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року (з перекладом); комерційна пропозиція № HUZHOU20240801 від 01.08.2024 року (з перекладом); лист № 0125/1 від 08.01.2025 року з інформацією від ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД», що страхування вантажу не здійснювалося; лист №0125/2 від 08.01.2025 року з інформацією від ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування; лист № HUZOPT241115/1 від 15.11.2024 року від продавця про те, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); лист № HUZOPT241115/2 від 15.11.2024 року від продавця про те, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); лист № HUZOPT241115/3 від 15.11.2024 року від продавця про те, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); лист № HUZOPT241115/4 від 15.11.2024 року від продавця про те, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); лист № HUZOPT241115/5 від 15.11.2024 року від продавця про те, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); якісний опис № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року (з перекладом).
14.01.2025 року Відповідач надіслав повідомлення № 842489, в якому зазначено: «Керуючись положеннями частини 2 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: - додатки до контракту, у разі наявності; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів».
Також 14.01.2025 року Відповідачем направлено ще одне повідомлення Позивачу № 842490, в якому зазначено: «Надані до митного оформлення документи мають розбіжності та не містять достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а саме: - Статтею 5 контракту від 16.08.2024 HLNT20240816 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. В графі 44 МД банківський документ відсутній; - наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-23/01-2025 від 09.01.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; - Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий безпосередньо ТОВ "ОПТСУМ-ТРЕЙД" та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. Керуючись положеннями частини 3 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 7) копію митної декларації країни експорту (Китай); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями».
14.01.2025 Позивачем надано наступні відповіді на повідомлення Відповідача, в яких зазначено:
- у відповіді № 14/01/25-1 щодо надання додатків до контракту – вказано що додаткову угоду № б/н від 18.11.2024 до Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA401060000546U4 та вже знаходиться у Відповідача / т.1 а.с. 103/;
- у відповіді № 14/01/25-2 щодо надання якщо рахунок сплачено, банківських платіжних документів, що стосуються оцінювання товарів - вказано що статею 5 Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) №HUZOPT241115 від 15.11.2024 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч.2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається/ т.1 а.с. 103 зв/.
- у відповіді № 14/01/25-3 щодо того, що статтею 5 контракту від 16.08.2024 №HLNT20240816 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, відсутності в графі 44 МД банківського документу – вказано що статтею 5 Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається /т.1 а.с. 104/;
- у відповіді № 14/01/25-4 щодо наданого висновку експерта та неможливість підтвердження ним заявленої митної вартості – вказано що відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, встановлюється не у висновках експерта, а безпосередньо в інвойсах, зокрема, у нашому випадку в інвойсі №HUZOPT241115 від 15.11.2024 року /т.1 а.с.104зв/. Відповідачу було надано висновок експерта №20-23/01-2025 від 09.01.2025 року як додатковий документ, на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару;
- у відповіді № 14/01/25-5 щодо наданого прайс-листа та не відображення ним «дійсної вартості» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року – вказано що пунктом 6 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, та лише у випадку наявності такого документа. Зазначено, що прайс-лист №HUZHOU240923/03 від 23.09.2024 року ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA401060000546U4 та він додатково підтверджує правильність визначення митної вартості товарів декларантом / т.1 а.с. 105/;
- у відповіді № 14/01/25-6 щодо надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається – вказано що у відношенні товару відвантаженого по інвойсу №HUZOPT241115 від 15.11.2024 року договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не укладався. Отже, укладання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не здійснювалося, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» вказаних документів не вимагається / т.1 а.с. 105зв/;
- у відповіді № 14/01/25-7 щодо надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) – вказано що за контрактом №HLNT20240816 від 16.08.2024 року не передбачено отримання платежів від третіх осіб, платежів від третіх осіб отримано не було, що додатково підтверджується листом продавця № HUZOPT241115/4 від 15.11.2024 року, який вже знаходиться у Відповідача / т.1 а.с. 106зв/;
- у відповіді № 14/01/25-8 щодо надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) – вказано що у відношенні товару відвантаженого по інвойсу № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується також вже наявним у Відповідача листом продавця № HUZOPT241115/2 від 15.11.2024 року. Отже, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, а тому відповідно до п. 3 ч.3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг не вимагається / т.1 а.с. 107/.
- у відповіді № 14/01/25-9 щодо надання виписки з бухгалтерської документації – вказано що статтею 5 Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) №HUZOPT241115 від 15.11.2024 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» виписки з бухгалтерської документації не вимагається;
- у відповіді № 14/01/25-10 щодо надання копії митної декларації країни експорту (Китай) – вказано що пунктом 7 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як копія митної декларації країни відправлення, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що декларацію №25PL322080NS5M99K1 від 07.01.2025 року ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA401060000546U4 та вже знаходиться у Відповідача;
- у відповіді № 14/01/25-11 щодо надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями – зазначено що висновок експерта № 20-23/01-2025 від 09.01.2025 року, підготовлений ТОВ «Одеський аукціонний центр», було надано разом з митною декларацією №25UA401060000546U4 та також вже знаходиться у Відповідача.
14.01.2025 року Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA401060/2025/000008/2 (копія рішення надається у додатках), в якому вказано наступне: «У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, зокрема, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57-58 МКУ:
1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:
Статтею 5 контракту від 16.08.2024 HLNT20240816 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-23/01-2025 від 09.01.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;
- наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ " ОПТСУМ-ТРЕЙД " та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців.
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; а також, у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ: додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту (Китай);
При прийнятті даного Рішення застосовані «Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів», які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, не відповідає задекларованому. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності та неточності, не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп.2, 3 ст. 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 та ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п.1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу. Джерелом числового значення митної вартості товару №1 є МД від 06.01.2025 № UA205170/2025/000148, за якою у максимально наближений час за основним методом оформлено товар «Тканина трикотажна, пофарбована, виготовлена з синтетичних волокон, без просочення, дублювання і покриття пластмасами, що спостерігається неозброєним оком, упакована в рулони. Країна виробництва : СN.» та складає 3,97 USD за кг. Джерелом числового значення митної вартості товару №2 є МД від 14.11.2024 № UA100230/2024/523109, за якою у максимально наближений час за основним методом оформлено товар «Різальні леза змінні: Леза різальні, для верстату різки стрічки, вироблені із сталі - 10 шт. Насадка ножова на електричні ножиці для тканин - 30 шт. Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва : CN.» та складає 2,56 USD за кг Джерелом числового значення митної вартості товару №3 є МД від 23.11.2024 № UA209230/2024/110180, за якою у максимально наближений час за основним методом оформлено товар «Вироби з полімерних матеріалів, дошка для майстерні, підставки складні. Країна виробництва : CN.» та складає 3,61 USD за кг…».
Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401060/2025/000011 від 14.01.2025 року.
Через винесення Відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401060/2025/000011 від 14.01.2025 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025, Позивач подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 25UA401060000615U9 від 14.01.2025 року.
Позивачем було визначено митну вартість товару згідно інвойсу № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, яка становить 26893,94 доларів США (графа 22 митної декларації№25UA401060000546U4).
Суми платежів, нараховані за митною вартістю згідно інвойсу № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року склали 90909,77 грн (вид 020 – мито) та 245619,17 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В “Подробиці розрахунків” митної декларації №25UA401060000546U4.
Суми платежів, нараховані за митною вартістю, визначеною Відповідачем, склали 176818,47 грн (вид 020 – мито) та 478007,27 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В “Подробиці розрахунків” нової митної декларації ІМ 40 ДЕ № 25UA401060000615U9. Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю згідно інвойсу №HUZOPT241115 від 15.11.2024 року (90909,77 + 245619,17 = 336 528,94 грн) та сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною Відповідачем (176818,47 + 478007,27 = 654 825,74 грн) склала 654825,74 – 336 528,94 = 318 296,80 гривень.
Також, 07.01.2025 року Позивачем було подано до Відповідача електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 25UA401060000202U8, для митного оформлення (випуску) товарів.
На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 41223,31 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року; коносамент (Bill of lading) № UTRUST24102038 від 13.11.2024 року; автотранспортна накладна CMR № 9046 від 03.01.2025 року; декларація (Dispatch note model T1) №25PL322080NS5DJEK3 від 03.01.2025 року; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № HUZHOU240923/01 від 23.09.2024 року (з перекладом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-18/01-2025 від 07.01.2025 року; розрахунок ціни (калькуляція собівартості) №HUZOPT241109 від 09.11.2024 року (з перекладом); додаткова угода до Контракту № б/н від 13.11.2024 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № HLNT20240816 від 16.08.2024 року; видаткова накладна № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року (з перекладом); відвантажувальна специфікація № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року (з перекладом); комерційна пропозиція № HUZHOU20240801 від 01.08.2024 року (з перекладом); лист № 1224/1 від 26.12.2024 року з інформацією від ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД», що страхування вантажу не здійснювалося; лист № 1224/2 від 26.12.2024 року з інформацією від ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування; лист № HUZOPT241109/1 від 09.11.2024 року від продавця про те, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); лист № HUZOPT241109/2 від 09.11.2024 року від продавця про те, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); лист № HUZOPT241109/3 від 09.11.2024 року від продавця про те, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); лист № HUZOPT241109/4 від 09.11.2024 року від продавця про те, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); лист № HUZOPT241109/5 від 09.11.2024 року від продавця про те, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); якісний опис № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року (з перекладом).
07.01.2025 року Відповідачем направлено повідомлення Позивачу № 841741, в якому зазначено: «Керуючись положеннями частини 2 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати наступні документи: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».
Пізніше того ж дня 07.01.2025 року Відповідачем направлено ще одне повідомлення Позивачу № 841750 (копія повідомлення надається у додатках), в якому зазначено: «Надані до митного оформлення документи мають розбіжності та не містять достовірних відомостей про визначення митної вартості, які базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а саме: - Статтею 5 контракту від 16.08.2024 № HLNT20240816 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. В графі 44 МД банківський документ відсутній; - наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-18/01-2025 від 07.01.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; в самому висновку зазначено, що експерт визначив не митну, а ринкову вартість; - Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий безпосередньо ТОВ "ОПТСУМ-ТРЕЙД" та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. Окрім того, у наданому документі не зазначено конкретної одиниці виміру – чи погонні метри, чи квадратні метри. Керуючись частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, прошу надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість: - 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - 3) виписку з бухгалтерської документації; - 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - 7) копію митної декларації країни відправлення; - 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. -
07.01.2025 року Позивачем надано відповіді на повідомлення Відповідача, де Позивач зазначив:
- у відповіді № 07/01/25-1 щодо надання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваних товарів – вказано що статтею 5 Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається;
- у відповіді № 07/01/25-2 щодо надання інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару – вказано що пунктом 5 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, надаються за наявності. Позивачем акцентовано увагу на тому, що усі необхідні та наявні у ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» документи, як за ч.2 ст. 53 МК України на підтвердження митної вартості, так і додаткові документи за ч. ч. 3,4 ст. 53 МК України Відповідачу вже було надано та вже знаходяться у нього;
- у відповіді № 07/01/25-3 щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування – вказано що частиною 2 ст. 53 МК України встановлено перелік документів для підтвердження митної вартості товару серед яких пунктом 8 визначено, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Страхування вантажу за інвойсом № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року не здійснювалося, що підтверджується вже наявними у Відповідача листом продавця №HUZOPT241109/3 від 09.11.2024 року та листом ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» №1224/1 від 26.12.2024 року, тому необхідність подання документів за п.8 ч. 2 ст. 53 МК України виключається;
- у відповіді № 07/01/25-4 щодо того що статтею 5 контракту від 16.08.2024 №HLNT20240816 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, відсутності в графі 44 МД банківського документу – вказано що статтею 5 Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається;
- у відповіді № 07/01/25-5 щодо наданого висновку експерта та неможливість підтвердження ним заявленої митної вартості – вказано що відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, встановлюється не у висновках експерта, а безпосередньо в інвойсах, зокрема, у нашому випадку в інвойсі №HUZOPT241109 від 09.11.2024 року.
Відповідачу було надано висновок експерта №20-18/01-2025 від 07.01.2025 року як додатковий документ, на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару. Ціна вказана в інвойсі № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року відповідає ринковій вартості товару, кореспондується з усіма іншими наданими документами та є основою для визначення митної вартості товарів;
- у відповіді № 07/01/25-6 щодо наданого прайс-листа та не відображення ним «дійсної вартості» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, не зазначення у наданому документі конкретної одиниці виміру – вказано що пунктом 6 ч. 3 ст.53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, та лише у випадку наявності такого документа. Зазначено, що прайс-лист №HUZHOU240923/01 від 23.09.2024 року ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA401060000202U8 та він додатково підтверджує правильність визначення митної вартості товарів декларантом. Також Позивач зауважив на тому, що у прайс-листі №HUZHOU240923/01 від 23.09.2024 року вказані одиниці виміру метри погонні (копія відповіді надається у додатках).
- у відповіді № 07/01/25-7 щодо надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається – вказано що у відношенні товару, відвантаженого по інвойсу №HUZOPT241109 від 09.11.2024 року договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не укладався. Отже, укладання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не здійснювалося, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» вказаних документів не вимагається;
- у відповіді № 07/01/25-8 щодо надання рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) – вказано що за контрактом №HLNT20240816 від 16.08.2024 року не передбачено отримання платежів від третіх осіб, платежів від третіх осіб отримано не було, що додатково підтверджується листом продавця № HUZOPT241109/4 від 09.11.2024 року, який вже знаходиться у Відповідача. Отже, ніяких платежів від третіх осіб отримано не було, а тому відповідно до п. 2 ч.3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця не вимагається;.
- у відповіді № 07/01/25-9 щодо надання виписки з бухгалтерської документації – вказано що статтею 5 Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця. Рахунком-фактурою (інвойсом) №HUZOPT241109 від 09.11.2024 року передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що Покупець повинен здійснити платіж на умовах відстрочки платежу - три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» виписки з бухгалтерської документації не вимагається;
- у відповіді № 07/01/25-10 щодо надання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару – вказано що пунктом 6 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що прайс-лист №HUZHOU240923/01 від 23.09.2024 року ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA401060000202U8 та вже знаходиться у Відповідача;
- у відповіді №07/01/25-11 щодо надання копії митної декларації країни відправлення – вказано що пунктом 7 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як копія митної декларації країни відправлення, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що декларацію №25PL322080NS5DJEK3 від 03.01.2025 року ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» подано разом із митною декларацією №25UA401060000202U8 та вже знаходиться у Відповідача.
- у відповіді № 07/01/25-12 щодо надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями – зазначено що висновок експерта № 20-18/01-2025 від 07.01.2025 року, підготовлений ТОВ «Одеський аукціонний центр», було надано разом з митною декларацією №25UA401060000202U8 та також вже знаходиться у Відповідача.
07.01.2025 року Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA401060/2025/000004/2, в якому вказано наступне: «У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, зокрема, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57-58 МКУ: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари: Статтею 5 контракту від 16.08.2024 HLNT20240816 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-18/01-2025 від 07.01.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;
- наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ОПТСУМ-ТРЕЙД" та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований
невизначеному колу покупців.
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству;
а також, у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ: документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту;
При прийнятті даного Рішення застосовані «Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів», які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. 
З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, не відповідає задекларованому. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності та неточності, не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп.2, 3 ст. 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст.62 та ст.63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п.1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Таким чином, між митним органом та декларантом проведені консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органу. Джерелом числового значення митної вартості товару №1 є МД від 18.12.2024 № UA102020/2024/007328, за якою у максимально наближений час за резервним методом оформлено товар «Текстильний матеріал просочений акриловим просоченням. Виготовлений з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %.
Загальна максимальна і мінімальна ширина – 150 (+/-5) см Виробник ZHEJIANG FANTASY INTERNATIONAL TRADE CO., LTD Торговельна марка GrandTextile Країна виробництва CN» та складає 3,97 USD за кг…».
Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401060/2025/000004 від 07.01.2025 року.
Через винесення Відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401060/2025/000004 від 07.01.2025 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року, Позивач подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 25UA401060000221U8 від 08.01.2025 року.
Позивачем було визначено митну вартість товару згідно інвойсу № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року, яка становить 41223,31 доларів США (графа 22 митної декларації №25UA401060000202U8).
Суми платежів, нараховані за митною вартістю згідно інвойсу № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року склали 139156,37 грн (вид 020 – мито) та 375722,21 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В “Подробиці розрахунків” митної декларації №25UA401060000202U8.
Суми платежів, нараховані за митною вартістю, визначеною Відповідачем, склали 274541,12 грн (вид 020 – мито) та 741261,03 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В “Подробиці розрахунків” нової митної декларації ІМ 40 ДЕ № 25UA401060000221U8.
Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю згідно інвойсу №HUZOPT241109 від 09.11.2024 року (139156,37 + 375722,21 = 514 878,58 грн) та сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною Відповідачем (274541,12 + 741261,03 = 1 015 802,15 грн) склала 1 015 802,15 – 514 878,58 = 500 923,57 гривні.
Позивач вважає, що у зв`язку із неправомірними діями Відповідача, Позивачем здійснено переплату мита та податку на додану вартість, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.
Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України). 
За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; обмінюватися інформацією, що стосується митної вартості товарів, в електронній формі у форматі міжнародних стандартів обміну електронною інформацією з митними органами іноземних держав із використанням інформаційних технологій, за умови дотримання вимог щодо її конфіденційності; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.. 
А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. 
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про відмову у митному оформленні товарів та коригування митної вартості товарів. 
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).
Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідач вказав на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а подані декларантом документи містили розбіжності, що мали вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, зокрема:
- в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати. Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані;
- наданий до митного оформлення Висновок експерта № 20-23/01-2025 від 09.01.2025 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами;
- наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ " ОПТСУМ-ТРЕЙД " та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців;
- наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; а також, у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ: додаткові угоди до контракту; банківські платіжні документи; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; копію митної декларації країни експорту (Китай).
Оцінюючи повідомлені митним органом обставини, суд виходить з такого. 
У поданих до Відповідача документах на підтвердження митної вартості містяться такі складові для підтвердження митної вартості:
- вартість товару дол. США за м/шт вказана у вже наявних у Відповідача прайс-листах №HUZHOU240923/03 від 23.09.2024 року, № HUZHOU240923/01 від 23.09.2024 року. Загальна вартість товару, що відображена в митних деклараціях, підтверджена вже наявними у Відповідача інвойсами № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року.
Інвойсами № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року визначено умову поставки CPT, що підтверджує включення витрат на транспортування у вартість товару. Додатково це підтверджено також і вже наявними у Відповідача листами продавця № HUZOPT241115/5 від 15.11.2024 року, №HUZOPT241109/5 від 09.11.2024 року, відповідно до яких вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару.
Отже, інвойсами № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року підтверджено умову поставки СРТ, відповідно до якої витрати на транспортування включено у вартість товару, а також підтверджено і вартість самого товару.
У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами продавця № HUZOPT241115/2 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109/2 від 09.11.2024 року.
У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року ліцензування не передбачено, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами продавця № HUZOPT241115/1 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109/1 від 09.11.2024 року та листами ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» № 0125/2 від 08.01.2025 року, № 1224/2 від 26.12.2024 року.
Страхування вантажу за інвойсами не здійснювалося, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами продавця № HUZOPT241115/3 від 15.11.2024 року, №HUZOPT241109/3 від 09.11.2024 року та листами ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» № 0125/1 від 08.01.2025 року, № 1224/1 від 26.12.2024 року.
Отримання платежів від третіх осіб не передбачено Контрактом, платежів від третіх осіб отримано не було, що підтверджується вже наявними у Відповідача листами продавця № HUZOPT241115/4 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109/4 від 09.11.2024 року.
Витрати вказано у калькуляціях № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року, які також надавалися Відповідачу. 
Отже, всі наведені вище документи на підтвердження складових митної вартості товару за митними деклараціями № 25UA401060000546U4 від 13.01.2025 року, №25UA401060000202U8 від 07.01.2025 року позивачем було надано Відповідачу та вони вже знаходилися у нього. 
Розбіжності у наданих документах відсутні. Позивач у листах відповідачу повідомляв, що всі необхідні документи вже наявні у Відповідача.
Окрім цього, щодо наявних рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, суд зазначаєнаступне.
У спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року, № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року, зазначено: «наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству».
Суд зауважує, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Отже, доводи митниці про сумніви у достовірності заявленого рівня митної вартості, є безпідставними, оскільки Позивачем був поданий пакет документів, яким підтверджено правильність визначення митної вартості, а митний орган не обґрунтував того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18.
Щодо цінової інформації відносно вартості товару суз зазначає, що у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року, № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року містяться аналогічні посилання Відповідача: «Наданий до митного оформлення прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ " ОПТСУМ-ТРЕЙД " та не відображає “дійсну вартість” у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під “дійсною вартістю” слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців».
Разом з цим, судом встановлено, що такі документи складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.
Звертаємо увагу, що, не дивлячись на це, відповідачу одночасно з митними деклараціями надавалися прайс-листи №HUZHOU240923/03 від 23.09.2024 року, №HUZHOU240923/01 від 23.09.2024 року.
Про цей факт позивач повідомляв Відповідача у листах №14/01/25-5 від 14.01.2025 року, №07/01/25-6, №07/01/25-10 від 07.01.2025 року.
Проте, відповідачем дана обставина взагалі не була взята до уваги ані під час ознайомлення з додатками до митних декларацій, ані під час ознайомлення з відповідями Позивача на повідомлення Відповідача, ані на момент прийняття протиправних рішень та карток відмови.
Щодо твердження митниці, що наданий прайс-лист є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ “ОПТСУМ-ТРЕЙД” та не відображає “дійсну вартість”, то дане зауваження митниці не підтверджено жодним нормативно-правовим документом, адже відсутні законодавчі вимоги до форми та змісту таких документів, як прайс-лист.
Отже, твердження Відповідача про недоліки прайс-листів суд вважає необгрунтованими та не підтвердженими жодними нормативно-правовими документами чи встановленими чинним законодавством нормами, надані, прайс-листи містять достатню цінову інформацію про товар, а коригування митної вартості на підставі додаткового документа, який митну вартість не підтверджує, є незаконним.
Щодо умов оплати та банківських платіжних документів, суд встановив, що у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року, № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року зазначено, що: «Статтею 5 контракту від 16.08.2024 № HLNT20240816 передбачена можливість як після оплати, так і передоплати, разом з тим, в інвойсі відсутні відомості щодо форми та термінів оплати.
Відповідно до статті 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, проте банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у графі 44 МД відсутні та на вимогу митного органу до митного оформлення не надані».
Таким чином суд вважає посилання митниці на не зазначення в інвойсі способу оплати за товар, як на наявність розбіжностей в документах, безпідставними, адже спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором, а відсутність цієї інформації в інвойсі сама собою, як окремий факт, не може свідчити про заниження митної вартості товару, оскільки спосіб оплати обумовлено умовами відповідного договору, на який в інвойсі є посилання.
Умови оплати визначені статтею 5 Контракту № HLNT20240816 від 16.08.2024 року, де встановлено, що сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд Покупця.
Інвойсами № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, № HUZOPT241109 від 09.11.2024 року передоплату не визначено. Тобто сторони домовилися, що оплата Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу – три місяці з моменту поставки (митного оформлення). На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару надаються за умови, якщо рахунок сплачено.
Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України надання ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» таких документів на законодавчому рівні не вимагається.
Окрім того, Відповідачу були надані листи-відповіді ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» №14/01/25-2, №14/01/25-3 від 14.01.2025 року №07/01/25-1, №07/01/25-4 від 07.01.2025 року, у яких вже була зазначена відповідна інформація. 
Окрім цього, у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року, № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року зазначено, що: «наданий до митного оформлення Висновок експерта … взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами».
Відповідач посилаючись у спірних рішеннях щодо висновку експерта на певні вимоги Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440 як на підставу для коригування митної вартості товарів, фактично повністю нівелював положенням ч. 1 ст. 54 МК України, здійснивши перевірку нечислових значень, замість числових (як того вимагає МК України), та вийшов за межі предмету контролю правильності визначення митної вартості товару.
Оскільки, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, встановлюються в інвойсах № HUZOPT241115 від 15.11.2024 року, №HUZOPT241109 від 09.11.2024 року. Про це відповідачу повідомлялося позивачем і у відповідях на повідомлення митниці № 14/01/25-4 від 14.01.2025 року та № 07/01/25-5 від 07.01.2025 року.
Незаконність коригування митної вартості на підставі такого додаткового документа, як висновок експерта, який митну вартість не підтверджує, висвітлено у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №820/585/17, від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, від 25 серпня 2023 року у справі № 826/3098/16.
Надані Позивачем Відповідачу висновки експерта не є документами, що підтверджують митну вартість у розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, а є додатковими документами на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару, адже ціна, вказана в інвойсах, відповідає ринковій вартості товару, проте, дослідження Відповідачем нечислових значень, вихід за межі предмета контролю та намагання також ще й виконати функцію “експерта” призвели до прийняття протиправних індивідуальних актів, які мають бути скасовані судом.
У спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року, № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року зазначено, що у відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.
Разом з цим суд встановив, що при проведенні консультації, ніякої іншої інформації, крім вимоги про надання додаткових документів до ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» не надходило, що свідчить про недотримання митним органом порядку проведення консультацій, а також неналежного обґрунтування неможливості застосування митної вартості за ціною договору, задекларованої Позивачем. 
Під час проведення консультацій Позивачем наголошено, що ним подано усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч. ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом.
Опрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Відповідач у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року, № UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 року також вказує, що «Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано», однак слід зазначити, що відповідне посилання є безпідставним та хибним, оскільки декларантом обрано саме перший (основний) метод визначення митної вартості товару, а не резервний.
Отже, суд констатує, що позивачем надано Відповідачу всі необхідні та наявні документи для підтвердження митної вартості задекларованого товару саме за першим методом.
Подані ТОВ «ОПТСУМ-ТРЕЙД» документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає саме перший метод визначення митної вартості товару.
Відповідач у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 року також зазначив про ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених ст.53 МКУ.
При цьому, судом встановлено, щзо позивачем ще одночасно з митними деклараціями було подано всі необхідні та наявні як основні документи на підтвердження митної вартості товарів, так і додаткові документи на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товарів.
Частиною першою статті 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Отже, витребування додаткових документів є одним з етапів (стадій) контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів. Надіслання запиту про витребування додаткових документів саме по собі не має наслідком коригування митної вартості, тоді як підставою для такого коригування є оцінка митним органів у сукупності документів, що були подані під час митного оформлення як на стадії подання митної декларації, так і на запит митного органу.
При цьому хоча і частиною третьою статті 53 Митного кодексу України визначено обов`язок декларанта подати додаткові документи, саме лише невиконання зазначеного обов`язку не призведе автоматично до коригування митної вартості товару. Так, декларант може продовжити митне оформлення на підставі наявних документів, повідомивши про небажання надавати додаткові документи чи про неможливість їх подання у зв`язку з відсутністю, недоцільністю надання додаткових документів тощо. Зі свого боку, у подальшому, навіть якщо додаткові документи не будуть подані, митний орган може визнати заявлену митну вартість та не ухвалювати рішення про коригування митної вартості.
Тому, фактично запит про надання додаткових документів є лише пропозицією надати додаткові документи та більш ґрунтовно підтвердити заявлену митну вартість, тоді як жодних наслідків, на відміну від рішення про коригування митної вартості, для декларанта такий запит не становить.
Отже, з огляду на те, що процедура витребування додаткових документів є стадією контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, запит митного органу про надання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України не має самостійних правових наслідків, а є частиною процедури контролю.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Відповідачем безпідставно визначено «ненадання витребуваних додаткових документів» як окрему підставу для здійснення коригування митної вартості товарів.
Окірм цього, як на підставу для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митних деклараціях, поданих позивачем, стала цінова інформація на товари, митне оформлення яких вже здійснено. 
При цьому, Відповідач посилається щодо кожного попереднього методу на “відсутність інформації”, намагаючись “обґрунтувати” обрання останнього шостого (резервного) методу коригування, проте, це не є належним та послідовним обранням методу, з огляду й на те, що підстави не застосування першого методу були відсутні.
Суд звертає увагу, що наявність такої інформації за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Окрім того, відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.
Окрім цього, висновки експерта № 20-23/01-2025 від 09.01.2025 року, №20-18/01-2025 від 07.01.2025 року щодо визначення ринкової вартості майна, що ввозяться на територію України, також підтверджують правильність визначення митної вартості Позивачем і підтверджують необхідність застосування першого методу. Дані документи Позивачем Відповідачу надавалися, проте, останнім їх також не було взято до уваги належним чином.
Отже, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відсутність належних обґрунтувань Відповідача, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішень цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Тобто, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.
В свою чергу, всі відомості щодо митної вартості задекларованого товару Позивачем документально підтверджено, визначені кількісно і достовірно з наявністю всіх складових митної вартості, а тому підстави для застосування другорядних методів відсутні.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним (резервним) методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.
Таким чином, Відповідачем безпідставно застосовано до Позивача другорядний метод визначення митної вартості товару (шостий), замість першого методу, що є підставою для визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Разом з цим, як визначено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже обов`язок щодо доведення правомірності рішень про коригування митної вартості товарів покладено на митний орган як на суб`єкта владних повноважень.
Однак відповідачем таких доказів суду не надано. 
Натомість наявними у справі доказами підтверджено, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору.
А оскільки в ході судового розгляду належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, - відсутні.
Як наслідок, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом (ціною договору), визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати, а позов ТОВ "Оптсум-Трейд" - задовольнити. 
Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини дванадцятої статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації. 
А тому картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.01.2025 №UA401060/2025/000011 та від 07.01.2025 № UA401060/2025/000004 так само належить визнати протиправними та скасувати. 
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Оптсум-Трейд" повністю. 
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 14675,45 грн. 
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 14675,45 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Також позивач заявив до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. 
Суд враховує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 КАС України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
На підтвердження понесених позивачем у цій справі витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копії: договору від 29.04.2025 про надання правової допомоги, додаткових угод від 29.04.2025 №1 та №2, платіжної інструкції від 02.05.2025 №292135 /а.с. 114-116/.
У пункті 3.1 договору визначено, що розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану правову допомогу, визначається сторонами у додатковій угоді у фіксованому розмірі.
Відповідно до пункту 1 додаткової угоди від 25.03.2025 №2 розмір гонорару Бюро за надання правової допомоги за цим договором складає фіксовану суму 40000,00 грн.
Представник відповідача у відзиві на позов заперечила проти визначеного розміру гонорару, просила зменшити витрати на правничу допомогу, зазначивши, що визначена сума гонорару не є співмірною зі складністю справи та ціною позову, а тому є очевидно завищеною. 
Статтею 19 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах. 
Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. 
Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). 
Досліджуючи питання співмірності суми понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд також звертає увагу на те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 21.08.2020 у справі №520/2915/19 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19.
Своєю чергою, суд враховує, що юридичний спір між сторонами справи, що розглядається, не характеризувався наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до його розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо. 
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). 
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).
Виходячи з вищеописаних обставин справи, суд, оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 9000,00 грн, які належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці. 
Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

УХВАЛИВ: 

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" (код ЄДРПОУ 44288748; вул. Котляревського, 2-А, м. Полтава, Полтавська область, 36000) до Вінницької митниці (код ЄДРПОУ 43997544; вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, Вінницька область, 21034) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000008/2 від 14.01.2025 та картку відмови №UA401060/2025/000011 від 14.01.2025.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA401060/2025/000004/2 від 07.01.2025 та картку відмови №UA401060/2025/000004 від 07.01.2025. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптсум-Трейд" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 14675,45 грн та 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С.Бойко