печерський районний суд міста києва
Справа № 757/26527/25-к 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.07.2025 Печерський районний суд м. Києва у складі: 
головуючої судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №72025101000000017, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що має базову середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, - 

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року біля станції метро «Печерська», що розташована на проспекті Лесі Українки, ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою особою, яка запропонувала йому за грошову винагороду стати керівником та засновником підприємства ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену установчими документами вказаного товариства.
Отримавши зазначену пропозицію, усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих йому невстановленою слідством особою, ОСОБА_5 , розуміючи, що він стає керівником та засновником на ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236), не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, з корисливих мотивів погодився на таку пропозицію. 
Згідно статті 56 Господарського кодексу України суб?єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.
Статтею 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб?єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб?єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб?єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов?язуються утворити суб?єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб?єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб?єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб?єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб?єкта господарювання, а також інші відомості, пов?язані з особливостями організаційної форми суб?єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.
Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.
Статтею 88 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства зобов?язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.
Статтею 89 Господарського кодексу України передбачено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.
Згідно статті 81 Цивільного Кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.
Статтею 87 Цивільного кодексу України встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.
Згідно статті 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.
Статтею 4 Закону України «Про господарські товариства» N?1576-XII від 19.09.1991 визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» N?755-IV від 15.05.2003 (у редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» N?755-IV від 15.05.2003 (у редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального проступку) для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються такі документи:
-заява про державну реєстрацію створення юридичної особи. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи приватного права може зазначатися, що вона діє на підставі модельного статуту, а також прохання заявника про реєстрацію юридичної особи платником податку на додану вартість та/або обрання спрощеної системи оподаткування, та/або включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Якщо модельний статут багатоваріантним, у заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи приватного права зазначається редакція модельного статуту, на підставі якого вона діє;
-примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;
-установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;
-документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;
-структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства.
В свою чергу, ОСОБА_5 у травні 2024 року, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей, надав копії свого паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Деснянським РВ ГУДМС України в м. Києві 25.12.2012, та реєстраційного номеру облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , невстановленій особі яка на підставі цих документів у невстановленому місці та час виготовила: заяву щодо державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) від 23.05.2024, рішення засновника N?1 ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) від 23.05.2024.
В подальшому 23.05.2024 ОСОБА_5 зустрівся з невстановленою особою у денний час доби у ресторані громадського харчування, біля метро «Печерська» (більш точне місце встановити під час досудового розслідування не надалось можливим), де, діючи відповідно до вказівок, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, за вказівкою невстановленої слідством особи вніс неправдиві відомості до офіційних документів шляхом підписання заздалегідь їх підготовлених невстановленою слідством особою, а саме:
- заяву щодо державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) 23.05.2024, рішення засновника №1 ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) від 23.05.2024, де ОСОБА_5 значиться керівником та засновником товариства, проте фактично наміру ставати керівником та засновником товариства він не мав, в подальшому правами керівника та засновника товариства не користувався та обов?язки не виконував.
23.05.2024 ОСОБА_5 разом з невстановленою особою та у невстановлений час прибув до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , яка зареєстрована та здійснює свою діяльність за адресою: м. Київ, вулиця Еспланадна, 28А, 3-поверх, та передав для проведення державної реєстрації ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) вищезазначені документи.
В подальшому нотаріус ОСОБА_6 на підставі вищезазначених документів здійснила державну реєстрацію ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 1000701020000101649.
Того ж дня, після вчинення зазначених дій, ОСОБА_5 отримав грошову винагороду у розмірі 2000 гривень від невстановленої особи.
ОСОБА_5 наміру здійснювати діяльність як керівник та засновник ТОВ «Модуль Стор» (код ЄДРПОУ 45471236) не мав, при цьому розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації вищевказаної юридичної особи, оскільки
ОСОБА_5 та невстановлена особа домовились, що він буде значитися як керівник та засновник, проте до діяльності юридичної особи не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням вказаної юридичної особи будуть займатись інші особи.
Обвинувальний акт в даному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, надійшов на адресу суду разом із угодою про визнання винуватості, укладеною 27.05.2005 між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 .
27.05.2025 року між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.
За змістом цієї угоди формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_5 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність є тотожними до наведених в обвинувальному акті.
Сторони дійшли згоди щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 205-1 КК України - внесення в документи, які відповідно до закону подаються для державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У пункті 3 угоди про визнання винуватості міститься інформація про, зокрема, повне та беззастережне визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в обсязі та при обставинах, викладених у повідомлені про підозру, та зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.
Крім того, у вказаному пункті при вирішенні питання про укладення цієї угоди прокурором враховано наступні обставини:
-характер і тяжкість підозри - вчинене кримінальні правопорушення є нетяжким та не завдало майнових наслідків;
-повне визнання підозрюваним ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, його ініціативна співпраця з органом досудового розслідування та поведінка під час досудового розслідування, яка полягала в тому, що він надавав правдиві свідчення щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному проавопорушенні;
-наявність суспільного інтересу, який проявляється у швидкому розгляді провадження судом після направлення обвинувального акта до суду.
В цій угоді також зазначається, що підозрюваний щиро розкаюється у скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Також в цьому пункті сторони визначили, що обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , стороною обвинувачення не встановлено. Натомість стороною обвинувачення встановлено обставини відповідно до статті 66 КК України, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (зазначається в обвинувальному акті).
Сторони угоди узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 205-1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. Крім того, зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що при затвердженні угоди на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - за рішенням суду.
Сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора та підозрюваного є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду, оскільки угода укладена відповідно до норм чинного КПК України. Вказав, що процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні, запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що суть пред`явленого обвинувачення йому зрозуміла. Провину свою у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин визнає в повному обсязі. Угода ним була укладена добровільно, примусу не було. Він розуміє своє право на повний судовий розгляд, наслідки укладення вказаної угоди ним зрозумілі, скористатись правом на повний судовий розгляд не бажає. Просив затвердити угоду. 
В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію обвинуваченого, вказав, що права останнього при укладенні угоди дотримано, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим за участі його захисника, надходить наступних висновків.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
ОСОБА_5 повністю визнав винуватість в пред`явленому йому обвинуваченні.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони повністю усвідомлюють її зміст.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27.05.2025 між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №72025101000000017, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2025, та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
З урахуванням особи обвинуваченого, того, що він має постійне місце проживання раніше не судимий, визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає необхідним та достатнім при звільненні ОСОБА_5 від відбування основого покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. У відповідності до ст. 76 КПК України на період іспитового строку слід покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Таке покарання, зі звільненням від його відбування, на переконання суду, буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов в провадженні не заявлено.
На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстави для його застосування до набрання вироком законної сили - відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.05.2025 між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , якому в порядку, визначеному ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 72025101000000017 від 27.05.2025, та підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основого покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право ознайомитися із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження, а обвинувачений та захисники - подати клопотання про помилування.
Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1