ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	м. Одеса	Справа № 915/752/25	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Діброви Г.І.
суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року суддя першої інстанції Ільєва Л.М. повний текст складено 26.12.2025 року
у справі № 915/752/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м.Черкаси
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв
про стягнення заборгованості в загальній сумі 201 030 грн 49 коп.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м. Черкаси звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Черкаси про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з охорони № NB-12-24 від 01.01.2024 (з урахуванням заяви від 05.09.2025) в загальній сумі 201 030 грн 49 коп., в т.ч. основного боргу в сумі 145 080 грн, пені в сумі 31432 грн 84 коп., 3% річних в сумі 3771 грн 21 коп. та інфляційних втрат в сумі 20746 грн 44 коп.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання послуг з охорони № NB-12-24 від 01.01.2024 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість та нараховані відповідні штрафні санкції.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/752/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження в порядку письмового провадження. 
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року у справі №915/752/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м.Черкаси до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м. Миколаїв про стягнення заборгованості в загальній сумі 201030 грн 49 коп. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м. Черкаси основний борг за договором про надання послуг з охорони № NB-12-24 від 01.01.2024 в сумі 145 080 грн, пеню в сумі 19607 грн 71 коп., 3% річних в сумі 3727 грн 84 коп., інфляційні втрати в сумі 18518 грн 57 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2891 грн 96 коп. В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м.Черкаси відмовлено.
Мотивуючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за договором про надання послуг з охорони № NB-12-24 від 01.01.2024, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, а тому у відповідача існує невиконане зобов`язання з оплати за надані послуги, тому підлягає стягненню сума грошових коштів в розмірі 145 080 грн за спірним договором.
При цьому, суд першої інстанції наголосив, що оскільки відповідачем порушені умови договору про надання послуг з охорони, позовні вимоги про стягнення з відповідача сум нарахованих 3% річних, інфляційних втрат та пені є частково обґрунтованими за розрахунком суду.
Крім іншого, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені, нарахованої по актам наданих послуг, заборгованість по яким відсутня, на 90%.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 по справі №915/752/25 частково в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН", м.Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси основного боргу за договором про надання послуг з охорони №NB-12-24 від 01.01.2024 в сумі 145080 грн, пені в сумі 19607 грн 71 коп., 3% річних в сумі 3727 грн 84 коп., інфляційних втрат в сумі 18518 грн 57 коп., витрат по сплаті судового збору в сумі 2891 грн 96 коп. В цій частині ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси відмовити. В іншій частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 по справі №915/752/25 залишити без змін. 
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. 
Зокрема, скаржник не погоджується з нарахованою пенею, оскільки відповідно до п.3.4 договору про надання послуг з охорони в кінці кожного місяця, в якому були надані послуги, виконавець надає замовнику акт прийому передачі наданих послуг в двох оригінальних екземплярах для кожної із сторін, табель обліку робочого часу охоронників на філії, рахунок, які повинні бути підписані уповноваженим представником виконавця. Підпис має бути скріплений печаткою виконавця. Положеннями п.3.5 договору про надання послуг з охорони передбачено, що замовник приймає акт прийому – передачі наданих послуг, табель обліку робочого часу, рахунок та затверджує їх, або надсилає мотивовану відмову в прийнятті наданих послуг впродовж 7 (семи) банківських днів з дати отримання акту, табеля, рахунку. 
Скаржник звертає увагу, що згідно листів – претензій від 07.06.2024 №4503/3-24/57.1 та від 28.06.2024 №5158/3-24/57.1 відповідач неодноразово повідомляв, що сума збитків, які належать до відшкодування в результаті крадіжки кабелю, складає 3825 грн та підлягає (належить) утриманню з вартості наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000" , м.Черкаси послуг за червень 2024.
Згідно до п.3.7 договору про надання послуг з охорони розрахунки за надані послуги здійснюються на умовах оплати, які вказані у додатковій угоді до договору, зокрема, 31.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м. Миколаїв укладена додаткова угода №NB-12-24/5 до договору про надання послуг з охорони № NB-12-24 від 01.01.2024, згідно якої визначені:- загальна кількість годин послуг з охорони – 35952,0 год; - загальна кількість охоронників – 11; - загальна вартість 35952,0 годин послуг з охорони складає 2 295 792 грн, без ПДВ;- умови оплати: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Прибужанівська" Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", Миколаївська область, Снігурівський район, с.Широке; філія "Прибужанівська" Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", Миколаївська область, Вознесенський район, с.Прибужани; філія "Прибужанівська" Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", Миколаївська область, Доманівський район, с.Лідіївка. 
Апелянт звертає увагу, що сторонами договору про надання послуг з охорони №NB-12-24 від 01.01.2024 з урахуванням додаткової угоди від 31.05.2024 №NB-12-24/5 до нього остаточно не врегульовано умови оплати за надані послуги з охорони. 
Зазначеною додатковою угодою передбачено, що оплата здійснюється на умовах 100% протягом 10 банківських днів від дати акту. При цьому, сторони не дійшли згоди відносно того, від якого саме акту слід розраховувати строк в 10 банківських днів для сплати за надані послуги. Ні договір про надання послуг з охорони, ні укладена додаткова угода до нього не містять розуміння того, що включається до поняття "акт", яке, зокрема, зустрічається в п.3 додаткової угоди від 31.05.2024 №NB-12-24/5, від якої саме дати слід розраховувати встановлений строк на сплату: дати отримання відповідного акту та якою саме стороною по договору про надання послуг; дати підписання чи затвердження акту сторонами та якими саме (замовником чи виконавцем); дати отримання виконавцем остаточно підписаного акту від замовника. 
Як наслідок, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв не може порушити строк на сплату, який фактично сторонами остаточно не узгоджений.
Враховуючи зазначені обставини, з урахуванням звичаїв ділового обороту, скаржник припускає, що для замовника строк на сплату за надані послуги з охорони в будь – якому випадку не може настати раніше, ніж замовником від виконавця буде саме фактично фізично отримано остаточний Акт надання послуг за відповідний період (місяць, в якому ці послуги надавались) та відбудеться процедура його узгодження, підписання та затвердження замовником. 
Апелянт звертає увагу, що, починаючи з кінця травня 2024 року по 26.07.2024 (дату фактичного отримання замовником від виконавця остаточного Акту надання послуг №20 від 30.06.2024, рахунку на оплату №19 від 30.06.2024 на загальну суму 318 015 грн, табеля обліку робочого часу охоронників на філії "Прибужанівська" Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" за червень 2024 між сторонами відбувалось узгодження загальної суми наданих послуг та зменшення її на вартість збитків, нанесених в результаті крадіжки кабелю, формування виконавцем остаточних актів надання послуг та рахунку на оплату, направлення виконавцем зазначених документів замовнику на узгодження, підписання та затвердження. 
Таким чином, акт надання послуг №20 від 30.06.2024 з остаточно визначеною сторонами сумою в 318 015 грн за надані послуги з охорони за червень 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв отримало від виконавця Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси лише 26.07.2024.
Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв не допустило прострочку у виконанні грошового зобов`язання.
Крім того, з незрозумілих підстав позивач в позовній заяві зазначає, що оплата повинна відбуватися на умовах 100% протягом 10 днів від дати акту. При цьому, скаржник звертає увагу, що згідно п.3 додаткової угоди від 31.05.2024 №NB-12-24/5 до договору про надання послуг з охорони №NB-12-24 від 01.01.2024 умовою оплати є 100% протягом десяти банківських днів від дати акту.
Відповідач також зауважує, що відповідно до п.5.4 договору про надання послуг з охорони, на який посилається позивач, як на підставу для нарахування пені за несвоєчасну сплату за надані послуги за червень 2024 року встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати за надані послуги нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України від несплаченої суми. В той самий час, зазначені положення договору про надання послуг з охорони не містять та не визначають конкретного розміру пені, яку сторона, що прострочила виконання грошового зобов`язання, повинна сплатити іншій стороні, оскільки не встановлює та не визначає, за який саме період часу (дні прострочки) нараховується пеня (календарні, робочі, банківські, інші). 
Як наслідок, за твердженням скаржника, в договорі про надання послуг з охорони сторони не дійшли згоди відносно розміру пені, яка підлягає нарахуванню у разі прострочки виконання грошового зобов`язання.
Стосовно акту надання послуг від 31.07.2024 №26 на загальну суму наданих послуг 145080 грн (нараховано борг 145080 грн, пеня 19408 грн 92 коп., інфляційні 16248 грн 96 коп., 3% річних 3021 грн 73 коп.) та крадіжки дизельного пального на суму 135 888 грн 56 коп., скаржник зазначає, що положення п.5.8 договору про надання послуг з охорони не містять конкретного способу, за яким замовник повинен повідомляти виконавця про необхідність прийняття участі у визначенні розміру збитків та в знятті залишків товарно - матеріальних цінностей. Як наслідок, повідомлення замовником виконавця про зазначені обставини через телефонний зв`язок в повному обсязі відповідає положенням п.5.8 договору про надання послуг з охорони. 
Більш того, пункт 5.8 передбачає необхідність повідомлення саме працівників виконавця Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси про необхідність прийняття участі у визначенні розміру збитків та в знятті залишків товарно– матеріальних цінностей, що фактично і було зроблено відповідачем, шляхом повідомлення про це працівника позивача Миколу Каплю.
Факт того, що Микола Капля не був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси, позивачем в ході судових засідань в суді першої інстанції спростований не був, але зазначені обставини не були враховані судом першої інстанції при ухваленні судового рішення.
Апелянт звертає увагу, що в період з 07.06.2024 по 11.06.2024 виконавець - Товариство з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси не забезпечив участь повноважних представників (працівників) у визначенні розміру збитків та в знятті залишків товарно – матеріальних цінностей, хоча мав таку можливість та був належним чином повідомлений про необхідність прийняття участі у цьому. 
Більш того, договір про надання послуг з охорони від 01.01.2024 №NB-12-24 жодним чином не містить обмежень в праві Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв самостійно визначити розмір збитків та зняти залишки товарно - матеріальних цінностей у разі, коли виконавець Товариство з обмеженою відповідаьністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкси фактично безпідставно ухиляється у вчиненні цього.

На думку скаржника, замовник Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв в жодному випадку не може бути позбавлений права або можливості стягнення збитків з винної сторони у випадку, якщо остання недобросовісно виконала свої зобов`язання за договором стосовно належного зберігання ТМЦ і при цьому жодним чином не вживає дій щодо участі в процедурі визначення та компенсації цих збитків.
Як зазначає, скаржник, Господарський суд Миколаївської області при ухваленні судового рішення взагалі не врахував "Акт фіксації нестачі ДТ при внутрішньому розслідуванні" від 11.06.2024 (місце складання – філія "Прибужанівська), який міститься в матеріалах справи та надавався відповідачем суду в додатку до відзиву на позовну заяву. 
Згідно зазначеного акту зафіксовано, що при проведенні обстеження заправних колонок та ємностей для зберігання палива, згідно акту від 07.06.2024 було виявлено пошкодження пломб на горловині ємності №1 інв. номер 000999700 та на ємності №2 інв. номер 000999800 була відсутня пломба. 
Відповідно до наказу №96 від 11.06.2024 проведено повторну інвентаризацію складу ПММ та виявлено нестачу дизельного пального (ДТ) в розмірі 2574,01 кг, що відповідає 3136,39л. Зазначений акт щодо результатів внутрішнього (службового) розслідування містить висновок щодо виявленої нестачі, в повній мірі відповідає переліку документів, визначених в п.5.10 договору про надання послуг з охорони від 01.01.2024 №NB-12-24, та фіксує результати проведеного такого розслідування. 
Як наслідок, в подальшому, у зв`язку з незабезпеченням виконавцем участі повноважних представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси для участі у визначенні розміру збитків та в знятті залишків товарно – матеріальних цінностей відповідача згідно наказу від 11.06.2024 №96 проведено позачергову інвентаризацію. 
В результаті проведення даної інвентаризації було встановлено нестачу дизельного пального в обсязі 2574,01 кг, що відповідає 3136,39л. При проведенні обстеження заправних колонок та ємностей для зберігання пального виявлено пошкодження пломб на горловині ємності №1 інв.№000999700 та на ємності №2 інв №000999800 була відсутня пломба. Вартість виявленої нестачі ДП при інвентаризації за обліковою вартістю склала 135888 грн 56 коп. з ПДВ.
Скаржник звертає увагу, що лист Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон", м.Миколаїв від 12.08.2024 №6259/3 24/57.1 є саме заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст.601 Цивільного кодексу України та ст.203 Господарського кодексу України, за якою зараховуються зустрічні однорідні вимоги та припиняються взаємні зобов`язання сторін на суму 135888 грн 56 коп., у зв`язку з чим будуть вважатися виконаними:- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси по сплаті грошових коштів за надані послуги з охорони по договору про надання послуг з охорони від 01.01.2024 №NB-12-24, додатковій угоді №NB-12-24/5 від 31.05.2024 до нього за період з 01.07.2024– 31.07.2024 (рахунок на оплату від 31.07.2024 №28, акт наданих послуг від 31.07.2024 №26) в сумі 135888 грн 56 коп.;- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси перед Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв по відшкодуванню відповідно до п.5.11 договору про надання послуг з охорони від 01.01.2024 №NB-12-24 в грошовій формі вартості викрадених товарно матеріальних цінностей: дизельне пальне в обсязі 2574,01 кг, що відповідає 3136,39 л, в сумі 135888 грн 56 коп.
Відповідач з приводу стягнення основної суми заборгованості за послуги з охорони за липень 2024 в розмірі 145 080 грн зазначає, що ним до Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси 09.06.2025 направлено повторну заяву в порядку ст.601 Цивільного кодексу України та ст.203 Господарського кодексу України від 09.06.2025 №4162/3-25/27 про зарахування зустрічних однорідних вимог.
Як наслідок, апелянт вважає, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції та при ухваленні судового рішення був відсутній основний борг у відповідача перед позивачем в розмірі 145 080 грн по сплаті за надані послуги з охорони за липень 2024. 
Що стосується питання нарахування пені 19408 грн 92 коп., інфляційних 20746 грн 44 коп. та 3% річних 3771 грн 21 коп., то відповідач вважає їх стягнення незаконними, оскільки ні в договорі про надання послуг з охорони від 01.01.2024 №NB 12-24 ні в додатковій угоді від 31.05.2024 №NB-12-24/5 до нього сторони не дійшли згоди та чітко не визначили строки сплати; не визначили, від якого саме акту та від якої саме дати слід відраховувати встановлений строк в 10 банківських днів на сплату за надані послуги. Як наслідок, відповідач не допускав прострочки виконання грошового зобов`язання.
Також, в договорі про надання послуг з охорони сторони не дійшли згоди відносно розміру пені, яка підлягає нарахуванню у разі прострочки виконання грошового зобов`язання та грошове зобов`язання відповідача по сплаті за надані послуги з охорони за липень 2024 в повному обсязі погашене шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (лист – заява Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв від 12.08.2024 №6259/3-24/57.1, заява від 09.06.2025 №4162/3-25/27).
Крім іншого, апелянт зазначає, якщо суд апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції прийде до думки щодо наявності підстав для часткового або повного задоволення позовних вимог, зокрема, в частині стягнення пені, то відповідач вважає за необхідне послатись на наявність підстав для можливості зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення пені, що було відображено відповідачем в поданій заяві до суду першої інстанції та фактично враховано Господарським судом Миколаївської області при ухваленні судового рішення.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Черкаси у задоволенні клопотання про розгляд у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м. Черкаси на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року у справі №915/752/25, розгляд вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
14.01.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м.Черкаси надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», м.Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 у справі №915/752/25 залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 у справі №915/752/25 залишити без змін. 
Позивач вважає, що апелянтом не спростовано і не заперечується та обставина, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси в липні 2024 року відповідно до акту надання від 31.07.2024 року №26 по об`єкту виробничих підрозділів об`єкта філія «Прибужанівська» Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв, розташованого в с. Лідіївка Вознесенського району Миколаївської області надало послуги з охорони на суму 145 080 грн і дана сума не була сплачена.
Відмовившись прийняти та оплатити надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси в липні 2024 року послуги з охорони на суму 145 080 грн Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв порушило умови договору №NB12-24.
Відповідач безпідставно, в порушення умов п. 3.5, п. 3.7 , п. 4.3.6 договору №NB12-24, п. 3 додаткової угоди №NB12-24/5 від 31.05.2024 відмовився оплатити надані послуги з охорони.
В свою чергу, позивачем 24.02.2025 направлена претензія про сплату основного боргу, пені та 3% річних, яка була відхилена відповідачем відповіддю на претензію №17181/3-25/27 від 12.03.2025. Мотиви, з яких відповідач відхилив претензію – посилання на те, що в травні і червні 2024 року мали місце крадіжки ТМЦ на об`єкті філія «Прибужанівська» Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв, а саме, викрадений силовий мідний кабель вартістю 3825 грн та зникло дизельне паливо на суму 135 888, 56 грн.
Як на правову підставу для відмови в прийнятті та оплаті за надані в липні 2024 послуги з охорони на об`єкті філія «Прибужанівська» (м. Лідіївка) на суму 145 080 грн і «утриманню» начебто нанесених збитків зникненням дизельного палива на суму 135 888 грн 56 коп., апелянт послався на п. 3.2 договору №NB12-24.
Проте, позивач зазначає, що п. 5.14-5.17 розділу 5 та інші умови договору №NB12-24 не надають Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв права відмовитись від приймання та оплати наданих послуг.
Стосовно твердження апелянта про відсутність заборгованості у зв`язку з погашенням заборгованості шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, позивач зазначає, що 12.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв лист №4162/3-25/27 від 09.06.2025 «заява про зарахування зустрічних однорідних вимог», який був підписаний представником відповідача Олександром Кравченко. До листа №4162/3-25/27 від 09.06.2025 додано завірену копію довіреності від 22.12. 2022 року №165, яка була додана до матеріалів справи, в якості доказу. 
Позивач зауважує, що в довіреності, яка була додана до листа, відсутнє надання Олександру Кравченко, як представнику відповідача, повноважень на укладення правочинів від імені останнього. В договорі про надання правничої допомоги №NB-1605-25 від 22.01.2025 року також відсутнє надання Олександру Кравченко, як представнику відповідача, повноважень на укладання правочинів від імені відповідача та право підпису правочинів, а тому даний лист не створює відповідних правових наслідків для сторін за договором.
Відзив долучено до матеріалів справи.
Приписи п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначають, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму (що станом на момент подання позову у даній справі складає 3028 грн.). 
В порядку спрощеного провадження за законом підлягають розгляду малозначні справи, і в даному випадку єдиним критерієм для такого розгляду є саме ціна позову. Судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку справа №915/752/25 відповідає ознакам малозначної справи за законом, оскільки ціна позову складає 201030 грн 49 коп.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року у справі №915/752/25 не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року у справі №915/752/25 не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Миколаївської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

01.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв (замовник) укладено договір про надання послуг з охорони від 01.01.2024 № NB-12-24, відповідно до п.1.1. якого, на умовах, визначених цим договором, замовник передає, а виконавець приймає та забезпечує цілодобову охорону та цілісність майна замовника, що розташоване за адресою, вказаною в додатковій угоді до договору; до складу майна замовника входять будівлі, споруди, все майно та товарно – матеріальні цінності (ТМЦ), які знаходяться в межах об`єктів та належать замовнику на правах володіння або користування, що разом зветься об`єкт.
Відповідно до п.1.3. договору охорона об`єкту в подальшому йменується, як послуги з охорони (надалі – послуги). До складу послуг згідно з договором входять:
- організація та здійснення пропускного режиму на всіх пунктах входу/виходу, в`їзду/ виїзду, де є ворота або прохід на територію об`єкту; 
- охорона від розкрадання, пошкодження, знищення будівель, споруд, майна та ТМЦ шляхом цілодобового патрулювання та спостереження; 
- організація та ведення кількісного обліку та контролю за рухом ТМЦ, у тому числі: ввезення (внесення), вивезення (винесення) ТМЦ з проведенням перевірки наданих для цих дій документів на відповідність, легітимність та правильність оформлення; 
- інші заходи, передбачені п. 4.1. договору. 
Відповідно до п. 2.1. договору останній укладається до 01.01.2025, починаючи з дати фактичного виконання обов`язків по договору, до повного виконання зобов`язань. 
Згідно з п. 2.2. договору передача замовником об`єкта під охорону виконавцю здійснюється комісією, складеною з уповноважених представників сторін (один і більше представників з кожної із сторін) та оформлюється двостороннім "актом передачі – прийому об`єкта під охорону" з відображенням дати та часу фактичного початку виконання обов`язків по договору. 
Пунктом 3.1 договору визначено, що сума договору визначається із розрахунку вартості одного посту охорони за одну годину наданих послуг та є перемінною в залежності від кількості годин наданих послуг в місяці та кількості постів, якими вказані послуги надавались, що визначено додатковою угодою до договору. 
Відповідно до п.3.3. договору оплата наданих виконавцем послуг у першому місяці здійснюється замовником із розрахунку фактичної кількості годин наданих послуг з охорони, починаючи з відображених в акті передачі-прийму об`єкта під охорону дати та часу початку виконання обов`язків за договором.
Згідно з п.3.4. договору в кінці кожного місяця, в якому були надані послуги, виконавець надає замовнику акт прийому-передачі наданих послуг в двох оригінальних екземплярах для кожної із сторін, табель обліку робочого часу охоронників на філії, рахунок, які повинні бути підписані уповноваженим представником виконавця. Підпис має бути скріплений печаткою виконавця.
Відповідно до п. 3.5. договору замовник приймає акт прийому-передачі наданих послуг, табель обліку робочого часу, рахунок та затверджує їх, або надсилає мотивовану відмову в прийнятті наданих послуг впродовж семи банківських днів з дати отримання акту, табеля, рахунку. 
Відповідно до п. 3.6. договору датою отримання акту, табеля, рахунку, слід вважати перший день календарного місяця, наступного за місяцем, в якому надано послуги. У випадку дострокового припинення дії договору або закінчення його строку – вважати дату останнього дня надання охоронних послуг датою отримання актів, табелів, рахунків.
Розрахунки за надані послуги здійснюються на умовах оплати, які вказані у додатковій угоді до договору (п.3.7. договору).
Відповідно до п. 4.3.6. договору виконавець зобов`язаний здійснювати оплату послуг в зазначені договором терміни.
Згідно п.5.1 договору у випадку порушення виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність визначену цим договором, а в частині, що не обумовлена договором – відповідно до діючого в Україні законодавства.
У відповідності до п. 5.4. договору у випадку несвоєчасної оплати за надані послуги нараховується пеня у розмірі подвійної ставки Нацбанку України від несплаченої суми. 
В п. 5.5. договору передбачено, що виконавець у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань несе матеріальну відповідальність, зокрема, в наступних випадках: за збитки, заподіяні замовнику розкраданням, знищенням, пошкодженням товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться на об`єкті - сторонніми особами під час знаходження об`єкта під охороною; за знищення, пошкодження або розкрадання майна замовника безпосередньо працівниками виконавця.
Пунктом 5.6. договору сторони узгодили, що факти крадіжок, знищення чи пошкодження майна замовника встановлюється органами дізнання, слідства, судом або службовим розслідуванням за участю представників сторін.
Відповідно до п. 5.8. договору при встановленні факту крадіжки, знищення або пошкодження майна замовника, у випадку наміру замовника виставити матеріальну претензію виконавцю про заподіяні збитки, замовник повідомляє працівників виконавця про необхідність прийняття участі у визначенні розміру цих збитків та в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події. Зняття залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене терміново після прибуття представників сторін на місце події.
Згідно з п. 5.9. договору у випадках безпідставного ухилення виконавця від участі в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей або визначенні розміру збитків, заподіяних викраденням, знищенням або пошкодженням майна, виконавець сплачує одноразово штраф у розмірі 5 (п?яти) відсотків від суми договору за місяць, в якому виконавець ухилився від зняття залишків ТМЦ. У випадку продовження безпідставного ухилення виконавця від участі в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей або визначенні розміру збитків, заподіяних викраденням, знищенням або пошкодженням, договір може бути розірваний в односторонньому порядку за умови письмового попередження виконавця за 5 днів.
Згідно з п. 5.10. договору відшкодування замовнику збитків, заподіяних з вини виконавця здійснюються виконавцем за претензією замовника згідно з постановою органу дізнання, вироком суду або висновком службового розслідування, яким встановлений факт крадіжки, зникнення, знищення або пошкодження майна. Розмір збитків повинен бути підтверджений відповідними документами і рахунками вартості вкрадених, знищених, зниклих чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, складеними на підставі бухгалтерських даних замовника”.
Відповідно до п. 5.11. договору до суми, що підлягає відшкодуванню, включається вартість викраденого, пошкодженого, зниклого або знищеного майна, або фактичних витрат, здійснених замовником, для відновлення цього майна.
Всі спори відносно умов договору повинні бути врегульовані шляхом переговорів. Якщо спори неможливо вирішити шляхом переговорів, вони вирішуються в судовому порядку по встановленій підвідомчості та підсудності таких спорів у порядку, визначеному діючим в Україні законодавством (п. 7.1. договору).
Після підписання договору всі попередні переговори по ньому, листування, попередні домовленості та протоколи про наміри з питань, які будь-яким чином стосуються цього договору, втрачають юридичну силу (п.7.3. договору).
Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до даного договору є його невід`ємною частиною та мають юридичну силу тільки за умови, якщо вони складені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін. Всі правовідносини, які виникають у зв`язку із виконанням умов даного договору та не врегульовані ним, регламентуються нормами діючого в Україні законодавства (п. 7.4., 7.5. договору). 
Договір підписаний та скріплений печатками сторін.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв були підписані наступні додатки №2 до договору про надання послуг з охорони від 01.01.2024 № NB-12-24, якими визначались дислокація об`єкта охорони, а також схеми розташування постів та безпечного руху охоронників, а саме: 
- додаток №2 від 01.01.2024 - схема розташування постів та безпечного руху охоронників по філії "Новоодеська" ТОВ СП "Нібулон" (Миколаївська обл., Новоодеський район, м.Нова Одеса); 
- додаток №2 від 01.01.2024 - схема розташування постів та безпечного руху охоронників по філії "Вознесенська" ТОВ СП "Нібулон" (Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Бузьке); 
- додаток №2 від 01.01.2024 - план – схема розташування постів та маршруту безпечного руху охоронників по філії "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон" (Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Прибужани); 
- додаток №2 від 01.01.2024 - план – схема розташування постів та маршруту безпечного руху охоронників по філії "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон" (Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Лідіївка); 
- додаток №2 від 01.01.2024 – схема розташування постів та маршрути безпечного руху охоронників по філії "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон" (Миколаївська обл., с. Лідіївка (ферма);
- додаток №2 від 01.01.2024 - схема розташування постів та маршрути безпечного руху охоронників по філії "Снігурівська" ТОВ СП "Нібулон" (Миколаївська обл., Снігурівка). 
01.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м. Черкаси та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв укладені наступні додаткові угоди до договору від 01.01.2024 № NB-12-24: 
- № NB-12-24/1 від 01.01.2024, якою визначені: кількість годин послуг з охорони – 17568,0 год; кількість охоронників – 4; загальна вартість 17568,0 годин послуг з охорони складає 1177056 грн., без ПДВ; умови оплати: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Новоодеська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Новоодеський район, м.Нова Одеса, вул. Центральна, буд. 175; 
- № NB-12-24/2 від 01.01.2024, якою визначені: кількість годин послуг з охорони – 26352,0 год; кількість охоронників – 6; загальна вартість 26352,0 годин послуг з охорони складає 1765584 грн, без ПДВ; умови оплати: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Вознесенська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Вознесенський район, с.Бузьке;
- №NB-12-24/3 від 01.01.2024, якою визначені: кількість годин послуг з охорони – 61488,0 год; кількість охоронників – 14; загальна вартість 61488,0 годин послуг з охорони складає 4119696 грн, без ПДВ; умови оплати: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Вознесенський район, с. Прибужани.
В подальшому, відповідно до умов договору від 01.01.2024 № NB-12-24, передача замовником Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв та прийняття виконавцем Товариством з обмеженою відповідаьністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси об`єктів під охорону здійснювалась на підставі: 
- акту передачі-прийому під охорону філії "Новоодеська" ТОВ СП "Нібулон" від 22.01.2024 (Миколаївська обл., Новоодеський район, м.Нова Одеса);
- акту передачі - прийому під охорону філії "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон" від 22.01.2024 (Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Прибужани); 
- акту передачі - прийому під охорону філії "Вознесенська" ТОВ СП "Нібулон" від 24.01.2024 (Миколаївська обл., с.Бузьке);
- акту передачі - прийому під охорону філії "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон" від 30.01.2024 (Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Лідіївка); 
- акту передачі - прийому під охорону філії "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон" від 31.01.2024 (Миколаївська обл., Баштанський район, с.Широке). 
31.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв укладено додаткову угоду № NB-12-24/5 до договору від 01.01.2024 № NB-12-24, згідно якої визначені: загальна кількість годин послуг з охорони – 35952,0 год; загальна кількість охоронників – 11; загальна вартість 35952,0 годин послуг з охорони складає 2295792 грн, без ПДВ; умови оплати: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Снігурівський район, с.Широке; філія "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Вознесенський район, с.Прибужани; філія "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Доманівський район, с.Лідіївка. 
01.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000", м.Черкаси та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв укладені наступні додаткові угоди до договору від 01.01.2024 № NB-12-24: 
- №NB-12-24/6, якою визначені: загальна кількість годин послуг з охорони – 11160,0 год; загальна кількість охоронників – 9; загальна вартість 11160,0 годин послуг з охорони складає 747720 грн, без ПДВ; умови оплати - 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Снігурівський район, с.Широке; філія "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Вознесенський район, с.Прибужани; філія "Прибужанівська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Доманівський район, с.Лідіївка. 
- № NB-12-24/7, якою визначені: кількість годин послуг з охорони – 2232,0 год; - кількість охоронників – 2; загальна вартість 2232,0 годин послуг з охорони складає 149544,0 грн., без ПДВ; умови оплати: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Новоодеська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Новоодеський район, м.Нова Одеса. 
- № NB-12-24/8, якою визначені: кількість годин послуг з охорони – 4464,0 год; - кількість охоронників – 4; загальна вартість 4464,0 годин послуг з охорони складає 299088,0 грн., без ПДВ; умови оплати: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту; місце надання послуг з охорони (адреса розташування майна): філія "Вознесенська" ТОВ СП "Нібулон", Миколаївська область, Вознесенський район, с.Бузьке.
Дані додаткові угоди діють в період з 01.10.2024 по 01.01.2025 включно.
Додатковою угодою від 01.01.2025 № NB-12-24/9 дію договору про надання послуг з охорони від 01.01.2024 № NB-12-24 та додаткових угод від 01.10.2024 № NB-12- 24/6, № NB-12-24/7 та № NB-12-24/8 до нього продовжено до 01.02.2025 включно. 
Додаткові угоди підписані та скріплені печатками сторін. 
На виконання умов договору №NB-12-24 від 01.01.2024 та додаткових угод № NB-12-24/1, NB-12-24/2, NB-12-24/3 від 01.01.2024 позивачем за період з січня 2024 року по травень 2024 року (включно) відповідачу були надані послуги з охорони, відповідно до актів надання послуг, та виставлено рахунки на оплату за надані послуги, за які відповідачем здійснено оплату, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг, рахунками на оплату та платіжними інструкціями, а саме: 
- за надання послуг за січень 2024 року: за актом надання послуг № 30 від 31.01.2024 (ф. Новоодеська) на суму 30 016 грн по рахунку № 32 від 31.01.2024 проведена оплата в сумі 30 016 грн (платіжна інструкція № 3949 від 20.02.2024); за актом надання послуг № 31 від 31.01.2024 (ф. Вознесенська) на суму 35 778 грн по рахунку № 33 від 31.01.2024 проведена оплата в сумі 35 778 грн (платіжна інструкція № 3607 від 22.02.2024); за актом надання послуг № 35 від 31.01.2024 (ф. Прибужанівська ВП Прибужани, ВП Широке, ВП Лідіївка) на суму 37654 грн по рахунку № 37 від 31.01.2024 проведена оплата в сумі 37654 грн (платіжна інструкція № 3613 від 22.02.2024);
- за надання послуг за лютий 2024 року: за актом надання послуг № 2 від 29.02.2024 (ф. Новоодеська) на суму 93264 грн по рахунку № 1 від 29.02.2024 проведена оплата в сумі 139 896 грн (платіжна інструкція № 4969 від 14.03.2024); за актом надання послуг № 3 від 29.02.2024 (ф. Вознесенська) на суму 139 896 грн по рахунку № 2 від 29.02.2024 проведена оплата в сумі 139 896 грн (платіжна інструкція № 5685 від 21.03.2024); за актом надання послуг № 4 від 29.02.2024 (ф. Прибужанівська ВП Прибужани, ВП Широке, ВП Лідіївка) на суму 326 424 грн по рахунку № 3 від 29.02.2024 проведена оплата в сумі 326 424 грн (платіжна інструкція № 7167 від 19.03.2024); 
- за надання послуг за березень 2024 року: за актом надання послуг № 6 від 31.03.2024 (ф. Новоодеська) на суму 99696 грн по рахунку № 5 від 31.03.2024 проведена оплата в сумі 99696 грн (платіжна інструкція № 7228 від 04.04.2024); за актом надання послуг № 7 від 31.03.2024 (ф. Вознесенська) на суму 140217 грн 60 коп. по рахунку № 6 від 31.01.2024 проведена оплата в сумі 140217 грн 60 коп. (платіжна інструкція № 7201 від 04.04.2024); за актом надання послуг № 8 від 31.01.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани, ВП Широке) на суму 348 936 грн по рахунку №7 від 31.03.2024 проведена оплата в сумі 348936 грн (платіжна інструкція № 7828 від 09.04.2024);
- за надання послуг за квітень 2024 року: за актом надання послуг № 10 від 30.04.2024 (ф. Новоодеська) на суму 96480 грн по рахунку № 9 від 30.04.2024 проведена оплата в сумі 96480 грн (платіжна інструкція № 2777 від 09.05.2024); за актом надання послуг № 11 від 30.04.2024 (ф. Вознесенська) на суму 144 720 грн по рахунку № 10 від 30.04.2024 проведена оплата в сумі 144 720 грн (платіжна інструкція № 2776 від 09.05.2024); за актом надання послуг № 12 від 30.04.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани, ВП Широке) на суму 297801 грн 60 коп. по рахунку № 11 від 30.04.2024 проведена оплата в сумі 297801 грн 60 коп. (платіжна інструкція № 2746 від 09.05.2024);
- за надання послуг за травень 2024 року: за актом надання послуг № 14 від 31.05.2024 (ф. Новоодеська) на суму 99696 грн по рахунку № 13 від 31.05.2024 проведена оплата в сумі 99696 грн (платіжна інструкція № 4435 від 11.06.2024); за актом надання послуг № 15 від 31.05.2024 (ф. Вознесенська) на суму 149544 грн по рахунку № 14 від 31.05.2024 проведена оплата в сумі 149544 грн (платіжна інструкція № 4434 від 11.06.2024); за актом надання послуг № 16 від 31.05.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани, ВП Лідіївка) на суму 319992 грн по рахунку № 15 від 31.05.2024 проведена оплата в сумі 319992,00 грн. (платіжна інструкція №4362 від 11.06.2024).
Як вбачається із матеріалів справи, вказані акти надання послуг за період з січня 2024 року по травень 2024 року (включно) та рахунки на оплату направлялися на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується супровідними листами про направлення вказаних документів вих. № 4 від 02.02.2024, вих. №7 від 29.02.2024, вих. № 9 від 28.03.2024, вих. №11 від 29.04.2024, вих. № 14 від 28.05.2024.
Також на виконання умов договору № NB-12-24 від 01.01.2024 та додаткових угод №NB-12-24/1, NB-12-24/2, NB-12-24/3, NB-12-24/5 від 01.01.2024 позивачем за період з червня 2024 року по вересень 2024 року (включно) відповідачу були надані послуги з охорони, відповідно до актів надання послуг, та виставлено рахунки на оплату за надані послуги, за які відповідачем здійснено оплату, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг, рахунками на оплату та платіжними інструкціями, а саме: 
- за надання послуг за червень 2024 року: за актом надання послуг № 18 від 30.06.2024 (ф. Новоодеська) на суму 96 480 грн по рахунку № 17 від 30.06.2024 проведена оплата в сумі 96480 грн (платіжна інструкція № 1744 від 11.07.2024); за актом надання послуг № 19 від 30.06.2024 (ф. Вознесенська) на суму 144720 грн по рахунку № 18 від 30.06.2024 проведена оплата в сумі 144720 грн (платіжна інструкція № 1742 від 11.07.2024); за актом надання послуг № 20 від 30.06.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани, ВП Лідіївка) на суму 318015 грн по рахунку №19 від 30.06.2024 проведена оплата в сумі 318015 грн (платіжна інструкція № 8760 від 08.08.2024); 
- за надання послуг за липень 2024 року: за актом надання послуг № 22 від 31.07.2024 (ф. Новоодеська) на суму 99696 грн по рахунку № 21 від 31.07.2024 проведена оплата в сумі 99696 грн (платіжна інструкція № 9059 від 13.08.2024); за актом надання послуг № 23 від 31.07.2024 (ф. Вознесенська) на суму 149544 грн по рахунку № 22 від 31.07.2024 проведена оплата в сумі 149544 грн (платіжна інструкція № 9058 від 13.08.2024); за актом надання послуг №24 від 31.07.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани) на суму 93 744 грн по рахунку №23 від 31.07.2024 проведена оплата в сумі 93 744 грн (платіжна інструкція № 10729 від 22.08.2024); за актом надання послуг № 26 від 31.07.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 145080 грн рахунок № 28 від 31.07.2024 (не оплачено); за актом надання послуг № 27 від 31.07.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Широке) на суму 93744 грн по рахунку № 29 від 31.07.2024 проведена оплата в сумі 93744 грн (платіжна інструкція № 10730 від 22.08.2024); 
- за надання послуг за серпень 2024 року: за актом надання послуг № 28 від 31.08.2024 (ф. Новоодеська) на суму 99696 грн по рахунку № 30 від 31.08.2024 проведена оплата в сумі 99696 грн (платіжна інструкція № 13114 від 05.09.2024); за актом надання послуг № 29 від 31.08.2024 (ф. Вознесенська) на суму 149544 грн по рахунку № 31 від 31.08.2024 проведена оплата в сумі 149544 грн (платіжна інструкція № 13162 від 05.09.2024); за актом надання послуг № 30 від 31.08.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани) на суму 93744 грн по рахунку № 32 від 31.08.2024 проведена оплата в сумі 93744 грн (платіжна інструкція № 13457 від 10.09.2024); за актом надання послуг № 31 від 30.08.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 145080 грн по рахунку № 33 від 31.08.2024 проведена оплата в сумі 145080 грн (платіжна інструкція № 13459 від 10.09.2024); за актом надання послуг № 32 від 31.08.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Широке) на суму 93744 грн по рахунку № 34 від 31.08.2024 проведена оплата в сумі 93744 грн (платіжна інструкція № 13460 від 10.09.2024); 
- за надання послуг за вересень 2024 року: за актом надання послуг № 34 від 30.09.2024 (ф. Новоодеська) на суму 96480 грн по рахунку № 36 від 30.09.2024 проведена оплата в сумі 96480 грн (платіжна інструкція № 19089 від 08.10.2024); за актом надання послуг № 35 від 30.09.2024 (ф. Вознесенська) на суму 144720 грн по рахунку № 37 від 30.09.2024 проведена оплата в сумі 144720 грн (платіжна інструкція № 19090 від 08.10.2024); за актом надання послуг № 36 від 30.09.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани) на суму 90720 грн по рахунку № 38 від 30.09.2024 проведена оплата в сумі 90720 грн (платіжна інструкція № 19091 від 08.09.2024); за актом надання послуг № 37 від 30.09.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 140400 грн по рахунку № 39 від 30.09.2024 проведена оплата в сумі 140400 грн (платіжна інструкція № 19092 від 08.10.2024); за актом надання послуг № 38 від 30.09.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Широке) на суму 90720 грн по рахунку № 40 від 30.09.2024 проведена оплата в сумі 90720 грн (платіжна інструкція № 19093 від 08.10.2024). 
Як вбачається із матеріалів справи, вказані акти надання послуг за період з червня 2024 року по вересень 2024 року (включно) та рахунки на оплату направлялися на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується супровідними листами про направлення вказаних документів вих. № 25 від 26.07.2024, вих. №27 від 28.08.2024, вих. №30 від 27.09.2024.
Отже, неоплаченими є послуги з охорони, надані на постах ВП с. Лідіївка ф. “Прибужанівське” ТОВ СП “Нібулон” в липні 2024 року за актом надання послуг № 26 від 31.07.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 145080 грн (рахунок № 28 від 31.07.2024).
Також на виконання умов договору №NB-12-24 від 01.01.2024 та додаткових угод № NB-12-24/6, NB-12-24/7, NB-12-24/8 від 01.01.2024 позивачем за період з жовтня 2024 року по грудень 2024 року (включно) відповідачу були надані послуги з охорони, відповідно до актів надання послуг, та виставлено рахунки на оплату за надані послуги, за які відповідачем здійснено оплату, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг, рахунками на оплату та платіжними інструкціями, а саме: 
- за надання послуг за жовтень 2024 року: за актом надання послуг № 40 від 31.10.2024 (ф. Новоодеська) на суму 49848 грн по рахунку № 42 від 31.10.2024 проведена оплата в сумі 49488 грн (платіжна інструкція № 17049 від 07.11.2024); за актом надання послуг № 41 від 31.10.2024 (ф. Вознесенська) на суму 99696 грн по рахунку № 43 від 31.10.2024 проведена оплата в сумі 99696 грн (платіжна інструкція № 17050 від 07.11.2024); за актом надання послуг № 42 від 31.10.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани) на суму 49848 грн по рахунку № 44 від 31.10.2024 проведена оплата в сумі 49848 грн (платіжна інструкція № 17051 від 07.11.2024); за актом надання послуг № 43 від 31.10.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 145080 грн по рахунку № 45 від 31.10.2024 проведена оплата в сумі 145080 грн (платіжна інструкція № 17053 від 07.11.2024); за актом надання послуг № 44 від 31.10.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Широке) на суму 49848 грн по рахунку № 46 від 31.10.2024 проведена оплата в сумі 49848 грн (платіжна інструкція № 17052 від 07.11.2024);
- за надання послуг за листопад 2024 року: за актом надання послуг № 46 від 30.11.2024 (ф. Новоодеська) на суму 48240 грн по рахунку № 48 від 30.11.2024 проведена оплата в сумі 48240 грн (платіжна інструкція № 19920 від 10.12.2024); за актом надання послуг № 47 від 30.11.2024 (ф. Вознесенська) на суму 996480 грн по рахунку № 49 від 30.11.2024 проведена оплата в сумі 96480 грн (платіжна інструкція № 19921 від 10.12.2024); за актом надання послуг № 48 від 30.11.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани) на суму 48240 грн по рахунку № 50 від 30.11.2024 проведена оплата в сумі 48240 грн (платіжна інструкція № 19922 від 10.12.2024); за актом надання послуг № 49 від 30.11.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 140400 грн по рахунку № 51 від 30.11.2024 проведена оплата в сумі 140400 грн (платіжна інструкція № 19923 від 10.12.2024); за актом надання послуг № 50 від 30.11.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Широке) на суму 48240 грн по рахунку № 52 від 30.11.2024 проведена оплата в сумі 48240 грн (платіжна інструкція № 19924 від 10.12.2024);
- за надання послуг за грудень 2024 року: за актом надання послуг № 52 від 31.12.2024 (ф. Новоодеська) на суму 49848 грн по рахунку № 54 від 31.12.2024 проведена оплата в сумі 49848 грн (платіжна інструкція № 369 від 16.01.2025); за актом надання послуг № 53 від 31.12.2024 (ф. Вознесенська) на суму 99696 грн по рахунку № 55 від 31.12.2024 проведена оплата в сумі 99696 грн (платіжна інструкція № 528 від 14.01.2025); за актом надання послуг № 54 від 31.12.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани) на суму 49848 грн по рахунку № 56 від 31.12.2024 проведена оплата в сумі 49848 грн (платіжна інструкція № 368 від 16.01.2025); за актом надання послуг № 55 від 31.12.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 96720 грн по рахунку № 57 від 31.12.2024 проведена оплата в сумі 96720 грн (платіжна інструкція № 367 від 16.01.2025); за актом надання послуг № 56 від 31.12.2024 (ф. Прибужанівська, ВП Широке) на суму 49848 грн по рахунку № 58 від 31.12.2024 проведена оплата в сумі 49848 грн (платіжна інструкція № 366 від 16.01.2025).
Як вбачається із матеріалів справи, вказані акти надання послуг за період з жовтня 2024 року по грудень 2024 року (включно) та рахунки на оплату направлялися на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується супровідними листами про направлення вказаних документів вих. № 37 від 25.11.2024, вих. №39 від 30.12.2024.
Поряд з цим на виконання умов договору № NB-12-24 від 01.01.2024 та додаткової угоди №NB-12-24/6, NB-12-24/7, NB-12-24/8 від 01.01.2024 позивачем за січень 2025 року  відповідачу були надані послуги з охорони, відповідно до актів надання послуг, та виставлено рахунки на оплату за надані послуги, за які відповідачем здійснено оплату, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг, рахунками на оплату та платіжними інструкціями, а саме: 
- за актом надання послуг № 1 від 15.01.2025 (ф. Прибужанівська, ВП Лідіївка) на суму 45370 грн по рахунку № 1 від 15.01.2025 проведена оплата в сумі 45370 грн (платіжна інструкція № 156 від 18.02.2025); за актом надання послуг № 3 від 15.01.2025 (ф. Прибужанівська, ВП Прибужани) на суму 23651 грн по рахунку № 3 від 15.01.2025 проведена оплата в сумі 23651 грн (платіжна інструкція №157 від 18.02.2025); за актом надання послуг № 4 від 16.01.2025 (ф. Новоодеська) на суму 24723 грн по рахунку № 4 від 16.01.2025 проведена оплата в сумі 24723 грн (платіжна інструкція № 2534 від 20.02.2025); за актом надання послуг № 5 від 16.01.2025 (ф. Вознесенська) на суму 49580 грн по рахунку № 5 від 16.01.2025 проведена оплата в сумі 49580 грн (платіжна інструкція № 2535 від 20.02.2025); за актом надання послуг № 6 від 16.01.2025 (ф. Прибужанівська, ВП Широке) на суму 24991 грн по рахунку № 6 від 16.01.2025 проведена оплата в сумі 24991 грн (платіжна інструкція № 158 від 18.02.2025).
Як вбачається із матеріалів справи, вказані акти надання послуг за період січня 2025 року та рахунки на оплату направлялися на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що підтверджується супровідним листом про направлення вказаних документів вих. № 2 від 21.01.2025.
Позивач зазначає, у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з охорони за липень 2024 року у розмірі 145080 грн, яка утворилася внаслідок відмови відповідача від прийняття та оплати послуги з охорони надані на постах ВП с. Лідіївка ф. “Прибужанівське” ТОВ СП “Нібулон” в липні 2024 року.
24.02.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м.Черкаси на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв була направлена претензія (вих. №9 від 24.02.2025) про сплату основного боргу в сумі 145080 грн, пені у сумі 19408 грн 92 коп., 3% річних в сумі 2474 грн 48 коп. та інфляційних втрат у сумі 12621 грн 96 коп., у зв`язку з несплатою наданих послуг згідно акту надання послуг № 20 від 31.07.2024 та рахунку на оплату № 28 від 31.07.2024. 
У відповідь на претензію № 17181/3-25/27 від 12.03.2025 відповідач вимоги, викладені в претензії № 1 від 24.02.2025 відхилив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, з посиланням на те, що в травні і червні 2024 року мали місце крадіжки ТМЦ на об`єкті - філія “Прибужанівська” ТОВ СП “Нібулон”, а саме: викрадений силовий мідний кабель вартістю 3825 грн, зникло дизельне паливо на суму 135888 грн 56 коп., збитки від крадіжки силового кабелю на філії “Прибужанівська” за взаємною згодою з позивачем відшкодовано шляхом зменшення до виплати суми за актом надання послуг № 20 від 30.06.2024 на суму 3825 грн. Як на підставу для відмови в прийнятті та оплати надані в липні 2024 послуги з охорони на об`єкті філія “Прибужанівська” (с.Лідіївка) на суму 145080 грн і утримання несених збитків зникненням дизельного палива на суму 135888 грн 56 коп. Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв послався на п.3.2. договору, за яким при настанні матеріальної відповідальності за порушення вимог п.п. 5.14, 5.15, 5.16, 5.17 договору виконавець надає акт прийому передачі наданих послуг та рахунок, з урахування зменшення суми вартості послуг від суми договору за місяць, в якому виявлено факт порушення або за місяць, який є наступним за місяцем, в якому виявлений факт порушення. У відповіді на претензію вказує, що підписаний в односторонньому порядку акт наданих послуг № 26 від 31.07.2024, на який замовником надано мотивовану відмову від підписання, не може бути підставою для здійснення оплати. Додатками до цього листа є, зокрема: копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.05.2024, витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.06.2024, 18.06.2024, листа №5273/3-24/57.1 від 03.07.2024 щодо крадіжки товарно-матеріальних цінностей, №6259/3-24/571 від 12.08.2024. 
Відтак, заперечення відповідача в частині заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу у розмірі 145080 грн зводяться до того, що саме позивачем було порушено умови спірного договору, внаслідок чого Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв було завдано матеріальних збитків у розмірі 135888 грн 56 коп. і листом-заявою від 12.08.2024 № 6259/3-24/57.1 здійснило залік взаємних вимог відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України, яку потім підтвердило повторно заявою від 09.06.2025 № 4162/3-25/27. Наразі, відповідач зазначив, що інвентаризація викраденого дизельного палива та визначення його вартості здійснювалася без представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”,м.Черкаси, оскільки директор Калініченко Р.Г. та його представник Капля М.І. не брали телефонну трубку.
Інших належних та допустимих письмових доказів щодо договірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали господарської справи не містять.
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин щодо наявності або відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання послуг з охорони від 01.01.2024 № NB-12-24 у загальній сумі 201 030 грн 49 коп.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України (втратив чинність та підлягає застосуванню тут і далі у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, вищевказаний договір про надання послуг охорони є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 11, 202, 509, 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання його сторонами.
У відповідності до ст. 978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.
В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
У відповідності до вимог ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова об`єднаної палати КЦС ВС від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)).
Як вказано вище за текстом цієї постанови, листом № 25 від 26.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м.Черкаси відповідно до умов договору та додаткової угоди від 31.05.2024 направило відповідачу акт надання послуг № 26 від 31.07.2024, табелі обліку робочого часу охоронників, рахунок на оплату № 28 від 31.07.2024 ВП с. Лідіївка філії “Прибужанівське” ТОВ СП “Нібулон”.
Наразі, як зазначає позивач, у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з охорони за липень 2024 року у розмірі 145 080 грн, який утворився внаслідок відмови відповідача від прийняття та оплати послуги з охорони надані на постах ВП с. Лідіївка ф. “Прибужанівське” ТОВ СП “Нібулон” в липні 2024 року.
24.02.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю “Безпека Бізнес 2000”, м.Черкаси на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв була направлена претензія (вих. №9 від 24.02.2025) про сплату основного боргу в сумі 145 080 грн, пені у сумі 19408 грн 92 коп., 3% річних в сумі 2474 грн 48 коп. та інфляційних втрат у сумі 12621 грн 96 коп. у зв`язку з несплатою наданих послуг згідно акту надання послуг № 20 від 31.07.2024 та рахунку на оплату № 28 від 31.07.2024. 
У відповідь на претензію № 17181/3-25/27 від 12.03.2025 відповідач вимоги, викладені в претензії № 1 від 24.02.2025 відхилив, з мотивів викладених вище за текстом цієї постанови. 
Так, як вірно зауважено судом першої інстанції, надані документи відповідно до умов договору (п.3.5. договору) відповідачем не були затверджені, крім цього впродовж семи банківських днів з дати отримання акту, табеля, рахунку відповідач не надіслав письмову мотивовану відмову в прийнятті наданих послуг. Вказане відповідачем не спростовано.
Суд вважає безпідставними посилання скаржника на понесення ним збитків від крадіжки силового кабелю на філії “Прибужанівська” та дизельного палива на філії “Прибужанівська” (с.Лідіївка), як на відмову від оплати послуг з охорони, що були надані у липні 2024 року на вказаних об`єктах, з огляду на таке. 
Так, в п. 5.5, 5.6, 5.8-5.10, 5.20 розділу 5 договору встановлено чіткий алгоритм дій сторін і їх відповідальність при встановлення факту крадіжки ТМЦ, визначення суми матеріальних збитків, а також порядок відшкодування даних збитків.
Зокрема, в п. 5.6. договору сторони узгодили, що факти крадіжок, знищення чи пошкодження майна замовника встановлюється органами дізнання, слідства, судом або службовим розслідуванням за участю представників сторін.
За умовами п. 5.8. договору при встановленні факту крадіжки, знищення або пошкодження майна замовника, у випадку наміру замовника виставити матеріальну претензію виконавцю про заподіяні збитки, замовник повідомляє працівників виконавця про необхідність прийняття участі у визначенні розміру цих збитків та в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події. Зняття залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене терміново після прибуття представників сторін на місце події.
Виходячи з наведених положень, обов`язковою умовою для пред`явлення позивачу матеріальної претензії і для покладення на позивача матеріальної відповідальності є саме участь представників позивача у визначенні розміру збитків та зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. 
Відповідач в свою чергу посилався на додану до відзиву на позов довідкову інформацію про телефонні дзвінки за період з 01.06-26.06.2025 року, сформовану 26.06.2025 року, а саме відповідачем повідомлявся представник позивача Капля М.І. про виявлені факти нестачі дизельного палива та необхідність прийняття участі у визначенні збитків та зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Водночас, за твердженнями відповідача, директор позивача Калініченко Р.Г. не відповів на телефонний дзвінок.
Між тим, як вірно зауважено судом першої інстанції, інформація про вихідні дзвінки відповідача не свідчить саме про здійснення відповідачем повідомлення працівників виконавця про необхідність прийняття участі у визначенні розміру цих збитків та в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей. Доказів саме такого повідомлення з боку відповідача останнім до суду першої інстанції не надано.
Також, складений відповідачем в односторонньому порядку акт щодо неможливості телефонного зв`язку з директором позивача від 07.06.2024 та комісійний акт щодо неявки представників позивача на повторну інвентаризацію від 11.06.2024 не спростовують факт неналежного повідомлення позивача та його працівників про виявлені факти нестачі ТМЦ, необхідність участі представників позивача у визначенні розміру збитків та знятті залишків товарно-матеріальних цінностей. 
Крім того, безпідставним є посилання скаржника на лист від 12.08.2024 року №6259/3-24/57.1 щодо переносу штрафних санкцій, в якому зазначається про відрахування суми збитків за крадіжку дизельного палива у липні 2024 року, оскільки вказаний лист не містить саме повідомлення позивача про необхідність прийняття участі у визначенні розміру цих збитків та в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до п. 5.9. договору передбачено, що у випадках безпідставного ухилення виконавця від участі в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей або визначенні розміру збитків, заподіяних викраденням, знищенням або пошкодженням майна, виконавець сплачує одноразово штраф у розмірі 5 (п`яти) відсотків від суми договору за місяць, в якому виконавець ухилився від зняття залишків ТМЦ. У випадку продовження безпідставного ухилення виконавця від участі в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей або визначенні розміру збитків, заподіяних викраденням, знищенням або пошкодженням, договір може бути розірваний в односторонньому порядку за умови письмового попередження виконавця за 5 днів.
З огляду на зазначене, судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідач у разі безпідставного, на його думку, ухилення виконавця від участі в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей або визначенні розміру збитків, заподіяних викраденням, не застосовував до позивача штрафних санкцій, також не розірвав спірний договір в односторонньому порядку, натомість продовжив приймати виконання позивачем договору і надання послуг з охорони. До того, в даному випадку предметом розгляду справи не є , зокрема, стягнення вищевказаних збитків з позивача тощо, оскільки не заявлявся зустрічний позов або окремий позов з цього приводу. 
Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи скаржника, що штраф за п. 5.9 договору за ухилення виконавця від участі в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей було застосовано в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.06.2025 року після відкриття провадження у даній справі, оскільки, докази застосування до позивача такого штрафу на протязі дії договору відповідач не надав, будь-яких претензій щодо несплати штрафу у разі його застосування відповідачем до моменту звернення позивача до суду із заявленим позовом відповідач не пред`являв, як і відсутнє звернення до суду з такими позовними вимогами. 
Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції, що відповідач при встановленні факту крадіжки не дотримався умов для пред`явлення позивачу матеріальної претензії про заподіяні збитки, що в свою чергу позбавляє останього право зменшувати суму вартості послуг від суми договору за липень 2024 року – місяць, який є наступним за місяцем, в якому виявлений факт порушення (червень 2024 року). 
Також, судова колегія звертає увагу, що згідно з п. 5.10. договору відшкодування замовнику збитків, заподіяних з вини виконавця здійснюються виконавцем за претензією замовника згідно з постановою органу дізнання, вироком суду або висновком службового розслідування, яким встановлений факт крадіжки, зникнення, знищення або пошкодження майна. Розмір збитків повинен бути підтверджений відповідними документами і рахунками вартості вкрадених, знищених, зниклих чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, складеними на підставі бухгалтерських даних замовника”.
Відповідно до п. 5.11. договору до суми, що підлягає відшкодуванню, включається вартість викраденого, пошкодженого, зниклого або знищеного майна, або фактичних витрат, здійснених замовником, для відновлення цього майна.
Отже, для відшкодування відповідачу збитків, заподіяних з вини виконавця, за претензією замовника має бути оформлена постанова органу дізнання, вирок суду або висновок службового розслідування, яким встановлений факт крадіжки, зникнення, знищення або пошкодження майна, проте такі докази в матеріалах справи відсутні. 
Ті обставини, на які посилається скаржник, а саме, звернення до органів Нацполіції у червні 2024 року з приводу виявлення нестачі дизельного палива, автоматично не свідчать про виникнення у позивача обов`язку з відшкодування вартості вказаного дизельного палива з огляду на недотримання відповідачем умов договору щодо порядку визначення розміру збитків та відповідних документів, що підтверджують такі збитки (постанова органу дізнання, вирок суду або висновок службового розслідування, рішення суду про задоволення таких позовних вимог). 
За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обґрунтованих підстав для звільнення відповідача від обов`язку сплатити вартість наданих йому послуг з охорони за липень 2024 року на спірну суму в розмірі 145 080 грн.
Дослідивши доводи скаржника в частині нібито припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх безпідставність, оскільки, як вже зазначалося вище за текстом, відповідно до положень Цивільного кодексу України, зарахування зустрічних однорідних вимог є підставою припинення зобов`язання за умови, що такі вимоги є зустрічними, однорідними, строк їх виконання настав, а також вони є безспірними.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували безспірність зустрічних вимог, на які посилається апелянт. Натомість, як встановлено вище за текстом цієї постанови, зазначені вимоги є спірними, їх наявність, розмір та підстави виникнення оспорюються позивачем та не підтверджені у встановленому законом порядку. Саме по собі направлення апелянтом заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.06.2025 не свідчить про припинення зобов`язання, оскільки за відсутності безспірності таких вимог правові підстави для проведення зарахування відсутні. До того ж, відсутні докази повноважень представника відповідача Олександра Кравченка на підписання такої заяви відповідно до довіреності від 22.12.2022 року №165 та договору про надання правничої допомоги від 22.01.2025 року.
Несплатою позивачу у повному обсязі наданих послуг з охорони в липні 2024 року в межах спірного договору від 01.01.2024 з урахуванням додаткової угоди від 31.05.2024, відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за цим договором, що є недопустимим згідно норм Цивільного кодексу України.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про існування у відповідача невиконаного зобов`язання з оплати за надані послуги та стягнення з відповідача заборгованості в заявленій сумі 145 080 грн за спірним договором.
Скаржник вищевказані висновки не спростував, доказів, які б підтверджували факт повної оплати наданих послуг, відповідачем як замовником вказаних послуг, матеріали справи не містять, а тому не доведено наявність обґрунтованих підстав для невиконання цього зобов`язання. 
Стосовно заявленої до стягнення пені у загальному розмірі 31 432 грн 84 коп., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як зазначено вище за текстом цієї постанови, з урахування заяви від 05.09.2025, позивачем здійснено нарахування пені у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем послуг, наданих у червні-липні 2024 року (у т.ч. по спірному акту за липень 2024 року на існуючу суму боргу) та у грудні 2024 року – січні 2025 року. 
Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тобто, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов`язання, або якщо він не виконав зобов`язання в межах встановленого в договорі чи законі строку.
Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що у даному випадку є несвоєчасна сплата відповідачем вартості наданих послуг, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 5.4. договору сторонами визначено, що у випадку несвоєчасної оплати за надані послуги нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми.
За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”).
Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”.
Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.
Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.
Зобов`язання відповідача по оплаті за договором визначено в п. 3.6. договору і п. 3 додаткових угод: 100% протягом 10 банківських днів від дати акту. 
Пунктами 3.6, 3.7 договору вказано, що датою отримання акту, табеля, рахунку, слід вважати перший день календарного місяця, наступного за місяцем, в якому надано послуги; у випадку дострокового припинення дії договору або закінчення його строку – вважати дату останнього дня надання охоронних послуг датою отримання актів, табелів, рахунків; розрахунки за надані послуги здійснюються на умовах оплати, які вказані у додатковій угоді до договору. 
Доводи скаржника про те, що умовами спірного договору не встановлено строк оплати послуг, а акти отримувались відповідачем пізніше, до уваги не приймаються, оскільки під час укладення договору відповідач погодився з такими умовами, з відповідними вимогами про тлумачення умов договору не звертався, до того ж під час підписання акту послуг будь-яких зауважень з приводу дати відповідачем не висловлювались. 
Отже, відповідач мав оплатити надані йому послуги з охорони об`єктів протягом 10 банківських днів від дати отримання акту, якою є перший день календарного місяця, наступного за місяцем, в якому надано послуги.
Водночас, місцевим господарським судом з`ясовано, що позивачем здійснено розрахунки пені з урахуванням календарних днів з посиланням на те, що термін “банківський” день відсутній в законодавстві. Натомість, як зазначав відповідач, сторони мали на увазі саме робочі дні, а не календарні. 
Між тим, ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Отже, при укладенні спірного договору сторони, визначивши такі умови оплати послуг протягом 10 банківських днів, погодились про такий порядок, отже мають дотримуватись таких умов.
Судом апеляційної інстанції перевірено наданий позивачем та здійснений самостійно судом першої інстанції розрахунок пені на існуючу суму боргу по кожному акту надання послуг, по якому виникла прострочення платежу, враховуючи встановлений судом період початку прострочення і вказаний позивачем граничний строк нарахування пені, виходячи з облікової ставки НБУ, що діяла у встановленому періоді прострочення, а саме: акт №26 від 31.07.2024 на суму 145 080 грн (період заборгованості 16.08.2024-11.02.2025 на суму 18956 грн 37 коп.), акт №20 від 30.06.2024 на суму 318015 (період заборгованості 16.07.2024-07.08.2024 на суму 5195 грн 98 коп.), акт №24 від 31.07.2024 на суму 93744 грн (період заборгованості 16.08.2024-21.08.2024 на суму 399 грн 56 коп.), акт №27 від 31.07.2024 (період заборгованості 16.08.2024-21.08.2024 на суму 399 грн 56 коп.), акт №1 від 15.01.2025 на суму 45370 грн (період заборгованості 15.02.2025-17.02.2025 на суму 108 грн 17 коп.), акт №3 від 15.01.2025 на суму 23651 грн (період заборгованості 15.02.2025-17.02.2025 на суму 53 грн 37 коп.), акт №4 від 16.01.2025 на суму 24723 грн (період заборгованості 15.02.2025-19.02.2025 на суму 98 грн 21 коп.), акт №5 від 16.01.2025 на суму 49580 грн (період заборгованості 15.02.2025-19.02.2025 на суму 196 грн 96 коп.), акт №6 від 16.01.2025 на суму 24 991 грн (період заборгованості 15.02.2025-17.02.2025 на суму 59 грн 57 коп.) встановлено, що розрахунок місцевого господарського суду пені у загальній сумі 25470 грн 72 коп. є арифметично правильним та вірним.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач до суду першої інстанції заявив клопотання про зменшення розміру нарахованої пені, у зв`язку з чим судом першої інстанції зокрема, враховано, що позивач і відповідач у спірних правовідносинах беруть участь як господарюючі суб`єкти та, відповідно, несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. 
Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків, саме в результаті порушення відповідачем умов договору, а також повне виконання відповідачем зобов`язань по актам наданих послуг, заборгованість по яким відсутня №20 від 30.06.2024, № 24 від 31.07.2024, № 27 від 31.07.2024, №1 від 15.01.2025, №3 від 15.01.2025, №4 від 16.01.2025, №5 від 16.01.2025, №6 від 16.01.2025 на загальну суму 6514 грн 35 коп. господарський суд, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені, нарахованої по зазначеним вище актам наданих послуг, заборгованість по яким відсутня, на 90% до суми 651 грн 44 коп.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 19 607 грн 81 коп. (18956 грн 37 коп. + 651 грн 44 коп.) підлягають задоволенню.
Крім іншого, судом апеляційної інстанції перевірено наданий позивачем та здійснений самостійно судом першої інстанції розрахунок 3% річних за період прострочення оплати за актом надання послуг від 31.07.2024 №26 на загальну суму 145 080 грн за період з 16.08.2024 - 31.12.2024 та за період з 01.01.2025 - 24.06.2025 на загальну суму 3727 грн 84 коп., та інфляційних втрат з 16.08.2024 по 31.05.2025 на суму 18518 грн 57 коп. встановлено, що розрахунок місцевого господарського суду є арифметично правильним та вірним, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних на загальну суму 3727 грн 84 коп. та інфляційних втрат на суму 18 518 грн 57 коп., є вірним та обґрунтованим.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зобов`язання відповідача щодо сплати заборгованості за надані послуги з охорони за липень 2024 у розмірі 145 080 грн не припинилося, а тому відповідні доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту ст.79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у постанові від 16.02.2021 у справі №927/645/19.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою ВС у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Отже, надаючи оцінку всім доказам та доводам позивача у їх сукупності із застосуванням стандарту доказування “вірогідності доказів”, судова колегія доходить висновку про те, що докази, надані позивачем на підтвердження обставини про те, що у відповідача утворилась заборгованість за вищезазначеним договором, є такими, що відповідають таким стандартам.
Тому колегія суддів вважає, що у даному випадку суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, вірно застосував положення національного законодавства, надав вірну оцінку спірним правовідносинам у контексті зазначених норм, у зв`язку із чим оскаржуване рішення, яке переглядається в апеляційному порядку, є правомірним, а доводи апелянта, зазначені ним в апеляційній скарзі, є такими, що фактично зводяться лише до незгоди з судовим рішенням, що не може бути обґрунтованою підставою для його скасування або зміни.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що всі істотні обставини справи судом першої інстанції встановлені вірно, з огляду на що рішення суду першої інстанції скасування або зміни не потребує.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що вимоги скаржника, зазначені в апеляційної скарги, є необґрунтованими, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року у справі № 915/752/25 є таким, що не потребує скасування.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення.
За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року у справі №915/752/25 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його зміни або скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства “Нібулон”, м.Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 у справі №915/752/25 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2025 року у справі №916/752/25 залишити без змін.
Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 31.03.2026 року
  Головуючий суддя 	  Г.І. Діброва  	
Судді 	Я.Ф. Савицький	
 	А.І. Ярош