Справа № 489/912/26 
Номер провадження 2-а/489/30/26 

Рішення 
Іменем України

09 квітня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі – відповідач), ОСОБА_2 (далі-відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення 
встановив
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.01.2026 року інспектором УПП у Миколаївській області лейтенантом поліції Масловим Д.А. було винесено відносно ОСОБА_1 Постанову серії ЕНА №6572972 та накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на підставі ч. 1 ст. 122 у розмірі 340,00 грн. Зазначене адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено за те, що вона, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , 27.01.2026 об 11.37 на трасі Н11 на 261 км рухалась зі швидкістю 73 км/год, в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», де дозволено рух зі швидкістю 50 км/год, та перевищила дозволену швидкість на 23 км/год. Швидкість зафіксовано на вимірюючий пристрій Trucam TC000758. Зафіксовано на нагрудний реєстратор 470991, 474889, чим порушила п. 12.9.б ПДР, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.30, 3.31.
Всупереч положень ст. ст.. 268, 279 КУпАП працівником поліції, яких було двоє біля позивача, не було оголошено хто саме з них розглядає справу про адміністративне правопорушення, не враховано всіх обставин справи, пояснень позивача, погодних умов, відстані зйомки руху автомобіля позивача, не надано наведено належних та допустимих доказів про вчинення позивачем наведеного адміністративного правопорушення. Працівниками патрульної поліції при винесенні Постанови серії ЕНА №6572972 та не було дотримано наведених положень чинного законодавства України, не встановлено наявність вини у діях Позивача, не встановлено об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, що підтверджує протиправність винесеної Постанови. Так, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за перевищення швидкості на 23 км//год у межах знаку 3.29, поліцейські повністю проігнорували пояснення ОСОБА_1 щодо того, що під час руху трасою знак не було помітно через погодні умови, зокрема мокрий сніг з дощем. Крім того, на дорозі була ожеледиця, що значно ускладнює керування транспортним засобом. В свою чергу, прилад вимірюючий пристрій Trucam TC000758, який фіксував рух транспортного засобу позивача з рук поліцейського замість стаціонарного встановлення/монтування, міг за наведених умов дати похибку більшу, ніж передбачено його технічними характеристиками 2 км/год. Таким чином, лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCAM TC000758, який у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, що не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст.40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, не може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі.
З цих підстав позивач просив суд визнати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6572972 від 27.01.2026 року, винесену інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Миколаївській області Масловим Д.А. відносно ОСОБА_1 – протиправною та скасувати. 
Представник відповідача у відзиві вказав, що під час несення служби 27.01.2026 інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 1 управляння патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції, Масловим Дмитром Андрійовичем, разом з напарником, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam серійний номер ТС000758 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в Миколаївській області, Миколаївського району, траса Н-11, «Миколаїв-Дніпро», 261 км, зі швидкістю 73 км/ год км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.9.б) Правил дорожнього руху України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявилась ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 340 гривень, відповідно до санкції статті. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Відповідно до листів ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 № 22-38/49, від 19.11.2024 № 22-38/70 та від 01.07.2025 № 22-38/30 лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового ТЗ, вимірювання швидкості руху ТЗ, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.
Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 10.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6572972 від 27.01.2026, 27.01.2026 о 11:37:32 на трасі Н11 26 км., водій керуючи т/з VOLKSWAGEN PASSAT з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 73 км/год., в зоні дії знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", де дозволено рух зі швидкістю 50 км/год, перевищив на 23 км/год. Швидкість зафіксовано на вимірюючий пристрій TruCam TC000758. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 470991, 474889, чим порушив п.12.9.б ПДР України - порушення водіями т/з встановлених обмежень швидкості руху, передбаченої знаками 3.29, 3.31, 30.3, чим порушив ч.1 ст.122 КУпАП. 
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Пунктом 12.9.б Правил зазначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідач, скоєне позивачем правопорушення, доводить показами лазерного вимірювача швидкості руху приладу TruCam, серійний номер TC000758, а також відеофіксацією з зображенням транспортного засобу, яким керував позивач, з вказівкою на координати (геолокацію), а також із зазначенням швидкості. Також в матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.
В позовній заяві позивач вказував, що докази одержані за допомогою пристрою TruCam, є неналежними та недопустимими, з мотивів незаконності використання цього засобу вимірювальної техніки, а саме триманням в руках.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.
Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.
Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ») від 01.10. 2019 №№ 22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.
Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства
Як вказав у своїй постанові П`ятий апеляційний адміністративний суд від 11.06.2024 у справі №489/2084/24 (номер провадження 854/20746/24) за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як беззаперечний доказ у справі. Окрім того, у спірній постанові в п. 5 вказано у якості доказу вказано Трукам ТС008424. Тому посилання позивача на відсутність в матеріалах справи зафіксованого порушення саме на бодікамеру патрульного не має в даному випадку значення, оскільки в якості доказу зазначено Трукам ТС008424.
Щодо поганої видимості позивачу дорожнього знаку через погодні умови, яким встановлено обмеження швидкості руху, суд зазначає наступне.
Дорожні знаки встановлюються відповідно до приписів ПДР та повинні відповідати вимогам національного стандарту - ДСТУ 4100:2014.
Згідно п.п. «ґ» п. 8.4 ПДР, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Суд зазначає, що обставини поганої видимості позивачем дорожнього знаку через погодні умови жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму. Доказів, що знак був заліплений снігом суду не надано.
З дослідженого судом відеозапису з камер нагрудного відеореєстратора вбачається, що на відрізку часу 02:20 працівник поліції представляється, роз`яснює причину зупинки та суть вчиненого правопорушення, на відрізку часу 06:20 позивача ознайомлюють з його правами. На відрізку часу 06:50 позивач запитує де можна заплатити штраф. Вказане в сукупності свідчить про дотримання представниками поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Твердження позивача про ненадання представниками поліції належним та допустимих доказів вчиненню нею правопорушення спростовується матеріалами справи, якими доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме перевищення дозволеної швидкості руху на 23 км/год.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Статтею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, в їх задоволенні необхідно відмовити.
У відповідності до положень ст. 139 КАС України, оскільки в задоволенні позову відмовлено - судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст.241-246,286 КАС України, суд
вирішив
В задоволенні позову відмовити.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1.
Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв