БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська область, 07541

№ провадження 2/356/136/26 
Справа № 356/1205/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2026 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р. М.
За участю секретаря Харченко Ж. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до Березанського міського суду Київської області з вказаним вище позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову вказувало, що 03.03.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі – ТОВ «Селфі Кредит») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 647705 (далі – кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1 500,00 грн., на умовах, визначених кредитним договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти на умовах, визначених договором, разом з тим, відповідач свої зобов`язання порушив та кошти для повернення кредиту своєчасно не сплачував, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 
01.02.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024, на підставі якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб - боржників ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 647705 від 03.03.2023 року. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-капітал» становить 12 555,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 1 500,00 грн., заборгованість за процентами – 11 055,00 грн. В добровільному порядку відповідач борг не сплачує. За наведених обставин, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № 647705 від 03.03.2023 року в загальному розмірі 12 555,00 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 06.01.2026 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 05.03.2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, при зверненні до суду в позові, а також у поданих до суду 04.03.2026 року та 11.03.2026 року клопотаннях просив розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.6,74,83).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, а саме поштою рекомендованими листами з повідомленнями за місцем реєстрації відповідача, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Відповідно до позиції Верховного Суду у постановах від 10.05.2023 року справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23, від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19, провадження № 61-7181св22, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Правом подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався та відзиву не подав.
За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав та не повідомив про причини своєї неявки. 
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно проаналізувавши фактичні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, прийшов до наступного висновку. 
Так, судом встановлено, що 03.03.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 647705, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 1 500,00 грн. на строк 420 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,2 % в день, що застосовується у межах всього строку кредитування (п.п. 1.2-1.5 кредитного договору) (а.с.7-11). 
Пунктом 2.1 укладеного договору сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору (п. 1.4 кредитного договору) (а.с.12).
Даний кредитний договір укладений між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт товариства, та підписаний електронним підписом споживача шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був направлений на номер мобільного телефону споживача (п.п. 1.1, 9.6 кредитного договору).
Згідно з довідкою ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» про ідентифікацію, клієнт  ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 647705 від 03.03.2023 року, ідентифікований товариством, акцепт договору підписано позичальником електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором К220, час відправки ідентифікатора позичальнику: 03.03.2023 року, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор: 380935030313, що також відповідає номеру телефону відповідача, зазначеному у договорі (а.с.16).
Підписавши вказаний договір, відповідач також підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п. 9.8 кредитного договору).
Вказаний договір також містить вичерпні дані, що стосуються особи відповідача, а саме прізвище, ім`я та по батькові, паспорт, ідентифікаційний код, місце проживання, засоби зв`язку та інші персональні дані зазначені в преамбулі та реквізитах договору, та в п. 9.8 кредитного договору відповідач підтвердив, що вони є актуальними, правильними та відповідають дійсності. 
03.03.2023 року відповідач ОСОБА_1 також ознайомився з паспортом споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, чим також підтвердив факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування виходячи із обраних ним умов, а також всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором, що засвідчив електронним підписом одноразовим ідентифікатором К220 (а.с.13-14). 
03.03.2023 року відповідач ОСОБА_1 також підписав інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, яким передав ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» дані третіх осіб (в т.ч. близьких осіб) з метою інформування про необхідність виконання зобов`язань під час укладення договору (а.с.15).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на погоджених умовах. 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах, визначених договором, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251020-2287 від 20.10.2025 року, що діє на підставі укладеного з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» договору про організацію переказу грошових коштів № 03052022-1 від 03.05.2022 року, відповідно до якого 03.03.2023 року на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_2 здійснено переказ грошових коштів в сумі 1 500,00 грн. (а.с.17). 
Згідно відповіді АТ «Універсал банк» від 14.02.2026 року № БТ/Е-4970 та від 06.03.2026 року за № БТ/Е-6840, АТ «Універсал банк» як банком-емітентом підтверджено, що транзакція, здійснена 03.03.2023 року в сумі 1 500,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_1 , була успішною, грошові кошти за цією транзакцією були зараховані на відповідний рахунок банківської картки № НОМЕР_2 (а.с.73,82).
Однак відповідач взяті на себе зобов`язання порушив, не здійснив жодного платежу для сплати кредиту та процентів за користування ним, в результаті чого виникла прострочена заборгованість за договором № 647705 від 03.03.2023 року в загальному розмірі 12 555,00 грн., з яких 1 500,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 11 055,00 грн. – заборгованість по процентах, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» станом на 01.02.2024 року, що є детальним та містить інформацію про кількість днів користування кредитом, порядок нарахування спірної заборгованості в розрізі окремих складових загальної заборгованості за кожен день користування кредитом, відповідає умовам договору та не спростований будь-яким контррозрахунком відповідача (а.с.18-24).
01.02.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024, на підставі якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості); акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 01.02.2024 року до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року, підписаний сторонами та скріплений їх печатками, міститься в матеріалах справи (а.с.25-27,29). 
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснено оплату за відступлення прав вимоги відповідно до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року в повному обсязі у відповідності до п. 7.1 договору, що підтверджується платіжною інструкцією № 74875 від 01.02.2024 року про перерахування на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» грошових коштів у сумі 2 262 377,25 грн., призначення платежу: «Плата за відступлення прав вимоги зг. Договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 р. Без ПДВ» (а.с.30). 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 року, до ТОВ «ФК «Кредит-капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача  ОСОБА_1  за кредитним договором № 647705 від 03.03.2023 року в загальному розмірі 12 555,00 грн., з яких 1 500,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 11 055,00 грн. – заборгованість по процентах (а.с.28).
ТОВ «ФК «Кредит-капітал» зверталось до відповідача  ОСОБА_1 з досудовою вимогою від 12.12.2025 року за вих. № 23356681, в якій повідомило про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 647705 від 03.03.2023 року до позивача та просило виконати свої зобов`язання за договором й погасити прострочену заборгованість у розмірі 12 555,00 грн. на вказані реквізити (а.с.31). 
Однак у добровільному порядку відповідач заборгованість за вищевказаним договором ні перед первісним кредитором, ні перед ТОВ «ФК «Кредит-капітал» не погашає. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Так, відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» також визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
За змістом положень ст.ст. 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора), проте не змінює умови укладеного кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Водночас, з тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК України випливає, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічні висновки послідовно висловлені Верховним Судом у постановах від 23.02.2022 у справі № 761/1543/20, від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц,  від 12.02.2020 у справі № 522/22802/17, від 07.02.2018 у справі №2-2035/11, які суд враховує до даних спірних правовідносин відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.
Отже, факт сингулярного правонаступництва, за яким до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права кредитора до відношенню до відповідача  ОСОБА_1  за вказаним вище кредитним договором № 647705 від 03.03.2023 року, доведено сукупністю належних та допустимих доказів, що містяться в матеріалах справи. 
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
У відповідності до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
За наведених обставин, судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідач  ОСОБА_1  скористався наданим йому кредитом, проте після заміни кредитора жодних дій щодо погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором не вчинив, в результаті чого виникла прострочена заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»  за кредитним договором № 647705 від 03.03.2023 року в загальному розмірі 12 555,00 грн., з яких 1 500,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 11 055,00 грн. – заборгованість по процентах, яку в добровільному порядку відповідач не погашає. 
Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем суду надано не було.
За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»  до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Положенням ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
У відповідності до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем ТОВ «ФК «Кредит-капітал» при зверненні до суду з позовом сплачено з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 ст. Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. згідно платіжної інструкції № 37446 від 05.12.2025 року (а.с.1).
Окрім того, позивачем у зв`язку з розглядом даної справи понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується наданим суду договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладеним між АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал», ордером серії ВС № 1381377 від 02.07.2025 року, актом наданих послуг № 42 від 08.12.2025 року, детальним описом наданих послуг до акту № 42 від 08.12.2025 року, що містять детальний опис виконаних адвокатом робіт, витрачений на їх виконання час та вартість наданих послуг (а.с.34-36,38).
Зазначені вище витрати пов`язані з розглядом справи, є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання правничої допомоги, ціні позову та значенню справи для сторони. 
При цьому, Верховний Суд у постановах від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 11.11.2021 у справі № 922/449/21, від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, дійшов висновку, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Враховуючи викладене, з огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 525-526, 536, 549, 610-611, 627-629, 638, 1046, 1048-1049, 1054, 1077-1078 ЦК України, ст.ст. 4-5, 12-13, 76-81, 89, 141, 178, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2  (РНОКПП  НОМЕР_3 ), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (код ЄРДПОУ 35234236), місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28 ( НОМЕР_4 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), заборгованість за кредитним договором № 647705 від 03.03.2023 року в загальному розмірі 12 555 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2  (РНОКПП  НОМЕР_3 ), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (код ЄРДПОУ 35234236), місцезнаходження якого зареєстроване за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28 ( НОМЕР_4 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя           Р. М. Лялик