Справа № 375/111/26
Провадження № 3/375/161/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП,
за участі ОСОБА_1 , захисника – адвоката Турченко В.В., 

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2025 року о 01 год 44 хв на вул. Червона Січ, 16 в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510»; результат огляду позитивний – 1,50% (проміле). 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Так, частиною 1 статті 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 , доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 550032 від 25 грудня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (надалі по тексту - Інструкція №1395) та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 6 листопада 2015 року №1376;
- постанова серії ЕПР1 № 550032 від 25 грудня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складена відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП;
- протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 119023 від 25 грудня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було затримано працівниками патрульної поліції; 
- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330697 від 25 грудня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення статті 185 КУпАП;
- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 550048 від 25 грудня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті 122-2 КУпАП;
- довідка т.в.о. інспектора відділення адміністративної практики батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції – старшого лейтенанта поліції Анни Садової від 25 грудня 2025 року щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія;
- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6407590 від 25 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 грудня 2025 року; 
- роздруківка-чек газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» від 25 грудня 2025 року, результат огляду позитивний – 1,50% (проміле);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду позитивний – 1,50% (проміле);
- рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 25 грудня 2025 року; 
- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск) де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.
Наявними матеріалами також підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районного суді Київської області за викликом. 
Зазначений протокол ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень щодо порядку його оформлення та/або змісту.
Під час розгляду справи у суді, ОСОБА_1 надав усні пояснення, за змістом яких, 25 грудня 2025 року він транспортним засобом, а саме автомобілем «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не керував; вказаним транспортним засобом керував його син. Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Адвокат Турченко В.В. під час розгляду справи клопотала перед судом про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Додатково зазначила, що працівники патрульної поліції перевищили свої службові повноваження, а саме проникли до подвір`я приватного будинку, у зв`язку з чим вони звернулися до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , а також проаналізувавши позицію захисника, та наявні докази у сукупності з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, суд (суддя) не встановив передумов для констатації істотних порушень процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та вважає, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.
Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за №1452/735 (надалі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
У пунктах 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452/375 закріплено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пунктів 8, 9 Інструкції № 1452/735, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Судом (суддею) було відтворено відеозаписи, які містяться на компакт-дисках з нагрудних камер працівників патрульної поліції. 
Як слідує з досліджених відеозаписів, 25 грудня 2025 року працівники патрульної поліції здійснювали вільне патрулювання під час комендантської години в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області. Автомобіль «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався по дорозі під час комендантської години та був зупинений працівника патрульної поліції; під час розмови з поліцейським водій спобував покинути місце події. Працівники патрульної поліції здійснили рух за вказаним автомобілем увімкнувши проблискові маячки синього та червоного кольору, однак водій продовжував рух та тривалий час не зупинявся. У подальшому автомобіль здійснив зупинку на подвір`ї приватного житлового будинку. Одразу після зупинки транспортного засобу працівники патрульної поліції застосували до водія ОСОБА_1 спеціальний захід примусу шляхом одягнення на водія кайданок, повідомивши водію, що він затриманий. У подальшому встановивши наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, працівники патрульні поліції запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу (газоаналізатора), на що водій ОСОБА_1 одразу погодився. За наслідками проведеного огляду встановлено наявність у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, що становить 1,50% (проміле). Будь-яких заперечень щодо результату огляду водій не висловлював. Далі поліцейський перейшов до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. При складанні протоколу водію ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки.
Вказаний протокол водій ОСОБА_1 підписав без будь-яких заперечень, зауважень щодо порядку його складання, змісту тощо. 
Крім того, суд (суддя) вважає за необхідне зазначити, що з дослідженого відеозапису також слідує, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції зазначав про те, що його напарник захворів, а тому він був змушений виїхати на об`єкт. 
Також суд (суддя) зазначає, що заперечень чи незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював, а навпаки, ввічливо та щиро підтримував спілкування з працівниками патрульної поліції, неодноразово вибачався за подію. 
Отже, досліджений відеозапис не викликає жодних обґрунтованих сумнів у тому, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом та керував автомобілем «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_1 , адже це видно на відеозаписах.
Щодо усних пояснень ОСОБА_1 , то суд (суддя) ставиться до них критично, адже вони не видаються достовірним, оскільки як зазначав водій ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції – його напарник захворів, а тому він був змушений їхати на об`єкт. 
Отже, заперечення водія ОСОБА_1 в частині того, що він не керував транспортним засобом судом (суддею) відхиляються, враховуючи здійснення відеозапису та долучення записів з нагрудних камер працівників патрульної поліції до матеріалів справи, що відповідає приписам частини 2 статті 266 КУпАП.
Заперечення ОСОБА_1 , зокрема, стосовно того, що він не керував транспортним засобом є усвідомленим приховуванням дійсності, становить собою стратегію захисту, яка не забезпечує дотримання засад законності і справедливості, верховенства права, а спрямована виключно на свідоме ухилення від адміністративної відповідальності.
На переконання суду (судді) вказівки водія та його захисника спрямовані виключно на уникнення адміністративної відповідальності. 
Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу.
Більше того, в умовах дії воєнного стану на працівників правоохоронних органів покладаються завищені вимоги щодо виявлення правопорушень та попередження вчинення нових, а тому будь-яку вимогу про зупинку транспортного засобу та перевірку документів водія, зокрема, у нічний час доби, а також під час комендантської години, установлення його особи не слід розцінювати незаконною.
Також судом (суддею) враховується, що ОСОБА_1 як особа, яка отримувала посвідчення водія, є таким, що проходив підготовку в автошколі задля його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на право керування транспортним засобами, є знання Правил дорожнього руху України.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до статті 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і склад адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП та, відповідно, відхилення заперечень захисту і заявленого клопотання про закриття провадження у справі ґрунтуються на тому, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.
При цьому суд (суддя) керується сукупністю наявних доказів, а не самим лише протоколом про адміністративне правопорушення та зазначає, що таких невідповідностей процедури, застосованої до ОСОБА_1 , які б свідчити про порушення основоположних прав та свобод особи та були б достатніми для закриття провадження у справі за пунктом 1 статті 247 КУпАП не встановлено, доказів зворотного представлено не було.
Щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10 лютого 2010 року).
У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини статті 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.
Враховуючи загальні правила накладення стягнення суд (суддя) вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.
Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що особи з інвалідністю I та II груп, звільняються від сплати судового збору.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 має II групу інвалідності безстроково.
Керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до частин 1-3 статті 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Марина СМИК