ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 р. 	Справа № 440/14825/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2025, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, повний текст складено 03.12.25 по справі № 440/14825/25 за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2025 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій позивач просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію померлого чоловіка ОСОБА_2 у загальному розмірі 307 976,86 грн. нараховану на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі 440/4289/25, від 13.12.2024 у справі 440/13534/24.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 28 травня 2025 року про виплату недоотриманої пенсії після померлого чоловіка ОСОБА_2 , на яку у відповідь отримала лист від 02.06.2025, яким відповідач відмовив у виплаті заборгованості по пенсійним виплатам чоловіка. Позивач зазначає, що відмова відповідача у виплаті їй, як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" сум пенсії, що підлягали виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , порушує право та інтерес позивача.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305 976 грн. 86 коп..
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305 976 грн. 86 коп. (триста п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень вісімдесят шість копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 по справі № 440/13534/24, нараховано заборгованість ОСОБА_2 , яка обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Вважає, що невиплачені кошти за ОСОБА_2 можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач скористалася своїм правом та надала до Другого апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Наголошує, що після смерті чоловіка у визначений термін, до 6 місяців, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою, в якій просила виплатити нараховану та невиплачену пенсію її чоловіка. Однак, на думку позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області безпідставно, з надуманих мотивів та порушуючи її право на отримання пенсії чоловіка, відмовили.
У зв`язку з викладеним, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавської області.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, отже, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, що підтверджується матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 у справі №440/13534/24, що набрало законної сили 14.01.2025, позов ОСОБА_2 у справі №440/13534/24 - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2024 № ФП60866/14498. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2024 №ФП60866/14498, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
На виконання цього рішення суду ГУ ПФУ в Полтавській області здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2024 №ФП60866/14498.
Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ФП 60866 за Дорученням №Д ФП60866/62, пенсіонер ОСОБА_2 , ГУ ПФУ в Полтавській області мало заборгованість з виплати пенсії перед ОСОБА_2 в сумі 305 976,86 грн.
Доказів виплати ОСОБА_2 цих коштів недоотриманої пенсії відповідачем до суду не надано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21 травня 2025 року, копія якого наявна у матеріалах справи.
Довідкою КП "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради № 1047 від 26.05.2025 підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 2 особи, у тому числі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дата зняття 20.05.2025 - помер).
28.05.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як дружина померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 02.10.1971, звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 28.05.2025, у якій просила виплатити їй недоодержану пенсію по рішенню суду у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 .
Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 02.06.2025 №1600-0404-8/42245 ОСОБА_1 повідомлено, що керуючись статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Головним управлінням внесено дані ОСОБА_1 до розділу "Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувана" підсистеми "Реєстр судових рішень" ІКІС ПФУ. Розяснено, що недоодержані кошти підлягають виплаті за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2001 №035-1).
Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у виплаті недоодержаної пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 у загальному розмірі 307 976,86 грн., нарахованої на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі 440/4289/25 та від 13.12.2024 у справі 440/13534/24, позивач звернулася до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305976 грн. 86 коп. та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305 976 грн. 86 коп.
Відмовляючи в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію померлого чоловіка ОСОБА_2 нараховану на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі №440/4289/25, суд виходив з того, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не нараховувало з 01 березня 2025 року ОСОБА_2 щомісячну доплату до пенсії відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", то правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з таких підстав.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Це правило отримало розвиток у положеннях публічного законодавства з приводу соціального забезпечення громадян у формі виплати пенсій, в тому числі статті 61 Закону України № 2262-XII.
Статтею 61 Закону України № 2262-XII встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон України № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частина 1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3).
Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Отже, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини.
В іншому випадку, якщо у цей проміжок часу такі особи не звернулися, то сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової природи - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Наведені приписи чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, свідчать, що суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 в справі № 200/10269/19-а сформульовано правовий висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
У постанові від 09.06.2022 в справі № 200/12094/18-а Верховний Суд зазначив, вищевказаний висновок стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону України № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону України № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
В ухвалі Верховного Суду від 07.09.2022 в справі № 520/19364/2020 викладений висновок про те, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України № 2262-ХІІ.
Частиною 1 статті 61 Закону № 2262-ХІІ визначено перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.
Законом № 2262-ХІІ визначено спеціальне правило, згідно з яким недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в подальшому - Порядок № 3-1).
Відповідно до абз. 3 п. 4 Порядку № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Таким чином, у визначених чинним законодавством випадках членам сім`ї та іншим особам можуть бути виплачені суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю. При цьому, виплаті підлягають лише нараховані, але не виплачені пенсіонеру, який помер, суми пенсії.
З досліджених матеріалів справи колегією суддів встановлено, що на виконання рішення суду від 13.12.2024 у справі № 440/13534/24 ОСОБА_2 здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.09.2024 №ФП60866/14498.
Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ФП 60866 за Дорученням №Д ФП60866/62, пенсіонер ОСОБА_2 , ГУ ПФУ в Полтавській області мало заборгованість з виплати пенсії перед ОСОБА_2 в сумі 305 976,86 грн.
Отже, пенсійним органом за життя пенсіонера ОСОБА_2 було нараховано доплату пенсії у загальній сумі 305 976,86 грн.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виплати ОСОБА_2 заборгованості з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду, а отже, пенсійний орган має заборгованість з виплати пенсії перед пенсіонером ОСОБА_2 .
Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21 травня 2025 року, копія якого наявна у матеріалах справи, а із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та відповідними документами позивач, як дружина померлого, звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області до закінчення 6 місяців після смерті померлого чоловіка.
ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 02.06.2025 № 1600-0404-8/42245 повідомило позивача, що керуючись ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» Головним управлінням внесено дані до розподілу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ.
Роз`яснено, що недоодержані кошти підлягають виплаті за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2001 № 035-1).
З вказаного листа вбачається, що Пенсійним органом не було відмовлено позивачу у виплаті суми нарахованої пенсії її померлому чоловікові ОСОБА_2 , а навпаки, зазначено, що Пенсійним органом внесено дані до розподілу «Інформація про персональні дані спадкоємця у зв`язку зі смертю стягувача» підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ та вказано на її здійснення у порядку черговості.
Відповідно до підпунктів 4, 7 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.
За змістом ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний Бюджет України на відповідний рік визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Виплата пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.
За приписами підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1), за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.
Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Отже, застосування органами Пенсійного фонду України положень порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат не обмежує право позивачки на отримання пенсійних виплат згідно з резолютивними частинами рішень суду, втім спірним питанням залишається виплата нарахованої суми в порядку черговості бюджетних асигнувань.
Нарахована позивачці сума заборгованості має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема, територіального органу - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування виплат пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду».
Таким чином, головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.
Колегія суддів враховує, що факт наявності заборгованості відповідачем в листі не заперечувалось. Проте, виплата нарахованої суми пенсійних виплат буде проведена за наявності відповідного бюджетного фінансування Пенсійним фондом України у порядку черговості.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305976 грн. 86 коп. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305976 грн. 86 коп.
Задоволення позову у спосіб, заявлений позивачкою не буде відповідати вимогам справедливості, оскільки призведе до ситуації, коли, інші особи, які також мають право на виплату пенсії за рішеннями суду, що внесені до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою раніше ніж рішення про виплату позивачці неодержаної пенсії померлого чоловіка, отримають належні їм кошти ізі ще більшою затримкою ніж позивачка.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305976 грн. 86 коп. та зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлим чоловіком ОСОБА_2 в сумі 305976 грн. 86 коп., зробив помилкові висновки.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 року у справі № 440/14825/25, частково прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 по справі № 440/14825/25 - скасувати в частині задоволених позовних вимог.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.12.2025 у справі № 440/14825/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		М.О. Семененко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.С. Чалий