ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/3934/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Лавренюк Т.А. 
при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс-Рент" (61202, м. Харків, вул. Мисли Мирослава, 38-А, код ЄДРПОУ 43670501) 	
до 	Держави Російська Федерація (Russian Federation) в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (125993, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Дмитрівка, 15а, к. 1, МСП-3) 	
про 	стягнення 9 845 611,25грн 	
за участю :
учасники справи не з`явились 

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму спричинених реальних збитків, що виникли внаслідок російської збройної агресії проти України, в розмірі 9 845 611,25грн, що еквівалентно 240 080 доларам США за курсом Національного банку України на дату оцінки та підготовки технічного звіту, з яких: 9 843 511,25грн, що еквівалентно 240 023 доларам США за курсом НБУ на дату оцінки, реальних збитків, понесених внаслідок пошкодження нежитлових приміщень 2-го поверху № 9, 10, 21, 21а, 21б, 24, 27, 27а, 27б, 27в, 27г в літ. "А-2"; нежитлових приміщень 2-го поверху № 1, 1а, 2-:-4, 7, 29, 29а, 29б, ІІ, ІІа, ІІІ в літ. "А-2"; нежитлових приміщень підвалу № 50, 50а, 51, 52, 52а, 60-:-62, 62а, IV, IVa; 1-го поверху № 13, 13а, 16-:-18, 18а, 19, 20, 20а, 22-:-25, 25а, 27, 37, 37а, 38-:-40, V, VI, VII; 2-го поверху № 20, 20а, 20б, 20в, 20г, 31, 35, I, IV в літ. "А-2", загальною площею 26782,7 кв.м за адресою: Україна, Харківська область, м. Харків, вул. Мисли Мирослава, буд. 38-А; 2 100,00грн, що еквівалентно 57 доларам США за курсом НБУ на дату підготовки технічного звіту, реальних збитків, понесених на замовлення послуги з проведення обстеження будівлі А за наслідками пошкодження та підготовки технічного звіту. 
Підставою позову є завдання збитків майну позивача внаслідок військової агресії Російської Федерації.
Судові витрати на професійну правничу допомогу позивач просить покласти на відповідача. Позивачем надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи в розмірі 5 000,00грн, в якому зазначено, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду відповідно до вимог ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання.
Визначаючи, чи поширюється на Російську Федерацію судовий імунітет у справі, яка розглядається, судом враховано наступне.
Предметом позову є відшкодування шкоди, завданої збройною агресією РФ проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами РФ, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом генерального делікту).
У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення запитів та листів до посольства Російської Федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України.
До висновків щодо розірвання дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією, на основі аналізу наведених вище норм права та фактичних обставин, дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 (провадження №61-18782св21), від 25.01.2019 № 796/165/18, від 18.05.2022 № 760/17232/20-ц, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2022 у справі № 635/6172/17, провадження № 14-167 цс 20, (пункт 58).
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Отже, Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.
Відомості про судовий розгляд справи та зазначені процесуальні рішення своєчасно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є загальнодоступними, та у мережі Інтернет на офіційному сайті Судова влада України.
В судовому засіданні 22.01.2026 судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.02.2026.
Позивач у призначене судове засідання не з`явися, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або пояснень по суті спору на адресу суду від відповідача не надходило.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс-Рент" (позивач) зареєстроване за адресою: 61202, м. Харків, вул. Мисли Мирослава, 38-А. Основним видом діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна.
Позивачу на праві власності належать декілька об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Харків, вул. Мисли Мирослава, 38-А, а саме:
1) нежитлові приміщення 2-го поверху № 9, 10, 21, 21а, 21б, 24, 27, 27а, 27б, 27в, 27г в літ. "А-2" загальною площею 613,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 426369463101);
2) нежитлові приміщення підвалу № 50, 50а, 51, 52, 52а, 60-:-62, 62а, IV, IVa; 1-го поверху № 13, 13а, 16-:-18, 18а, 19, 20, 20а, 22-:-25, 25а, 27, 37, 37а, 38-:-40, V, VI, VII; 2-го поверху № 20, 20а, 20б, 20в, 20г, 31, 35, I, IV в літ. "А-2" загальною площею 1481,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 426315963101);
3) нежитлові приміщення 2-го поверху № 1, 1а, 2-:-4, 7, 29, 29а, 29б, ІІ, ІІа, ІІІ в літ. "А-2" загальною площею 582,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 421173563101). 
Право власності позивача на нерухоме майно підтверджується актами приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс-Рент" від 26.06.2020, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 445007618 від 25.09.2025. Інформація про технічні дані нерухомого майна, його складові та площу підтверджується технічними паспортами від 07.07.2020. 
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 24.02.2022 Президентом України було видано Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до якого з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, Харківська міська територіальна громада, на території якої знаходиться нерухоме майно, починаючи з 15.09.2022 і по теперішній час перебуває під загрозою можливості виникнення бойових дій. 
07.06.2022 збройні формування Російської Федерації здійснили обстріли із невстановленого типу озброєння та снарядами невстановленого калібру міста Харкова, внаслідок чого пошкодили нерухоме майно, належне позивачу.
Масовані обстріли Харкова розпочалися з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, що висвітлювалося у публікаціях ЗМІ. У день пошкодження нерухомого майна, 07.06.2022, ЗМІ повідомляли про обстріли міста Харкова, зокрема району поблизу станції метро Олексіївка, де розташоване нерухоме майно (https://fakty.com.ua/ua/ukraine/suspilstvo/20220607-u-harkovi-chuty-vybuhy-shho-vidbuvayetsya/).
Харківським районним управлінням поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області відкрито кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 Кримінального кодексу України (воєнні злочини), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.12.2022 щодо кримінального провадження № 12022221200001944. 
З метою попереднього визначення розміру шкоди позивач провів обстеження майна. За наслідками обстеження склали акт про пошкодження майна від 30.06.2022, в якому зазначено перелік пошкоджень та попередній розмір понесених збитків. Вказаний акт складений та підписаний уповноваженими особами позивача, що підтверджується договором № 1-09/20 від 01.09.2020, довіреностями від 28.02.2022 та 02.09.2020.
Для фіксації пошкоджень, завданих нерухомому майну, а також для проведення відповідних відновлювальних робіт, позивач замовив у Фізичної особи-підприємця Сініцина В. В. (право на виконання робіт підтверджено кваліфікаційним сертифікатом серії АЕ № 007090 від 04.10.2022) послугу з проведення попереднього обстеження нерухомого майна та складання за результатами обстеження технічного звіту. 
Відповідно до висновку до Технічного звіту попереднього обстеження будівлі нежитлових приміщень № 303/08-23 від 22.08.2023 (далі – Технічний звіт), при обстеженні конструкцій нерухомого майна виявлено наступні основні дефекти та пошкодження: пошкодження залізобетонних сходів вхідної групи внаслідок потрапляння дрібних уламків; пошкодження м`якої покрівлі з руберойду; наскрізні отвори та деформація парапетних відливів внаслідок дії вибухової хвилі та дрібних уламків; відірвані елементи парапетів покрівлі; деформовані металеві профільовані листів навісу; руйнування скління віконних отворів та віконних рам на фасадах внаслідок дії вибухової хвилі; розбите скління вхідної групи, пошкодження металопластикових вхідних дверей внаслідок потрапляння дрібних уламків; наскрізні отвори в опорядженні фасаду з фарбованих металевих профільованих листів внаслідок потрапляння дрібних уламків; деформовані добірні елементи фасаду з фарбованих металевих профільованих листів (кутик) внаслідок дії вибухової хвилі.
Технічний звіт виготовлений відповідно до Методики проведення обстеження та затвердження його результатів, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.08.2022 № 144 та Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 257. Вказаний звіт зареєстрований у Реєстрі будівельної діяльності (реєстраційний номер: TO01:2502-2969-5296-5069) та встановлює пошкодження, яких зазнало нерухоме майно внаслідок обстрілів збройних сил Російської Федерації. 
Витрати, понесені позивачем на проведення попередніх обстежень пошкоджених будівель та складання за результатами обстежень Технічного звіту становлять 2 100,00грн, що еквівалентно 57 доларам США за курсом Національного банку України на день складання технічного звіту.
Для встановлення розміру реальних збитків завданих пошкодженням нерухомому майну внаслідок збройної агресії Російської Федерації позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності – Товарної біржі "УРТБ" із запитом щодо проведення оцінки реальних збитків. 
За наслідками оцінки виготовлено Звіт № Б-16/07/24/07 про оцінку розміру реальних збитків від 30.10.2024 (далі - Звіт), відповідно до якого об`єктом оцінки є нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення 2-го поверху № 9, 10, 21, 21а, 21б, 24, 27, 27а, 27б, 27в, 27г в літ. "А-2"; нежитлові приміщення 2-го поверху № 1, 1а, 2-:-4, 7, 29, 29а, 29б, ІІ, ІІа, ІІІ в літ. "А-2"; нежитлові приміщення підвалу № 50, 50а, 51, 52, 52а, 60-:-62, 62а, IV, IVa; 1-го поверху № 13, 13а, 16-:-18, 18а, 19, 20, 20а, 22-:-25, 25а, 27, 37, 37а, 38-:-40, V, VI, VII; 2-го поверху № 20, 20а, 20б, 20в, 20г, 31, 35, I, IV в літ. "А-2", загальною площею 26782,7 кв. м. за адресою: Україна, Харківська область, м. Харків, вул. Мисли Мирослава буд. 38-А, а сума реальних збитків, понесених позивачем внаслідок пошкодження нежитлових приміщень складає 9 843 511,25грн, що еквівалентно 240 023 доларам США за курсом НБУ на дату оцінки.
Звіт складений визнаним європейським оцінювачем (Recognised European valuer – REV, TEGoVA, сертифікат № REV/UA/UABVS/2029/2; кваліфікаційний сертифікат оцінювача ФДМ України № 1645 від 08.94.2000; кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ЦХ № 00054 від 19.11.2005; свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 5584 від 14.06.2007) та затверджений суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №427/2022 від 23.08.2022, № 198/2024 від 03.05.2022).
При складанні Звіту дотримано національні стандарти оцінки майна, зокрема Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022; Методика визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, яка затверджена наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України від 18.10.2022. та Міжнародні стандарти оцінки майна IVSC, Професійні стандарти оцінки RICS. 
Визначення розміру реальних збитків, завданих внаслідок пошкодження відповідачем нерухомого майна, здійснювалося з використанням витратного підходу методами прямого відтворення та заміщення, що передбачає визначення вартості відновлення пошкодженого майна з вирахуванням суми зносу (знецінення). Для цього використовувалися чинні на день проведення оцінки дані про ринкову вартість будівельних матеріалів та робіт. При цьому визначалися ставка компаундування, ступінь знецінення нерухомого майна та ступінь його придатності до подальшого використання. Визначення розміру збитків проводилось на основі кошторисної документації щодо обсягу відновлювальних робіт нерухомого майна. Вартість матеріалів, робіт та послуг для відновлення нерухомого майна була перевірена оцінювачем альтернативним методом.
Таким чином, загальна сума збитків, завданих позивачу внаслідок пошкодження нерухомого майна військовими збройними формуваннями Російської Федерації, становить 9 845 611,25грн, що еквівалентно 240 080 доларам США, з яких: 9 843 511,25грн, що еквівалентно 240 023 доларам США за курсом НБУ на дату оцінки реальних збитків, понесених позивачем внаслідок пошкодження нежитлових приміщень та 2 100,00грн, що еквівалентно 57 доларам США за курсом НБУ на дату підготовки звіту, реальних збитків, понесених позивачем на проведення обстеження нерухомого майна та підготовки за наслідками обстеження технічного звіту. 
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.6 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
За приписами ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В силу ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1, ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 Цивільного кодексу України, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.
Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16.03.2022 у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.
Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24.03.2022, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додатковим протоколом 1977 року до них.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 про заяву Верховної Ради України "Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні" визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.08.2017 у справі № 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.
Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки, у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Відповідно до ч.3 ст.85 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Росії проти України в розумінні ч.3 ст.85 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні.
Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.
Саме внаслідок ворожих обстрілів ЗС РФ 07.06.2022 міста Харкова, зокрема району поблизу станції метро Олексіївка було пошкоджено нерухоме майно позивача, у зв`язку з чим останньому завдано збитків.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №326 затверджено Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації (надалі - Порядок), який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії РФ, починаючи з 19.02.2014.
Згідно з пунктом 2 вказаної постанови Міністерствам, іншим центральним та місцевим органам виконавчої влади постановлено розробити і затвердити у шестимісячний строк методики, передбачені Порядком, затвердженим цією постановою.
За змістом підпункту 18 пункту 2 Порядку, визначення шкоди та збитків здійснюється окремо за таким напрямом: економічні втрати підприємств (крім підприємств оборонно-промислового комплексу), у тому числі господарських товариств, включає втрати підприємств усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна, втрати фінансових активів, а також упущену вигоду від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності. Основні показники, які оцінюються (зокрема): вартість втраченого, знищеного чи пошкодженого майна підприємств недержавної форми власності; вартість втрачених фінансових активів підприємств недержавної форми власності.
Відповідно до пункту 5 Загальних засад оцінки збитків, завданих майну та майновим правам внаслідок збройної агресії російської федерації (додаток до постанови № 326 від 20.03.2022 Кабінету Міністрів України, надалі Загальні засади) оцінка збитків, завданих постраждалим, здійснюється шляхом проведення аналітичної оцінки збитків, стандартизованої, незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи.
Незалежна оцінка збитків проводиться суб`єктами оціночної діяльності суб`єктами господарювання, визнаними такими Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", із дотриманням національних стандартів оцінки майна та Міжнародних стандартів оцінки майна з урахуванням особливостей, що визначені цими Загальними засадами та методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку.
18.10.2022 наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України за № 3904/1223 затверджено Методику визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.
Пунктом 1 Методики № 3904/1223 передбачено, що вона застосовується під час оцінки (визначення розміру) реальних збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок втрати, руйнування або пошкодження їх майна у зв`язку зі збройною агресією Росії, оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання.
Механізми оцінки (визначення розміру) реальних збитків, упущеної вигоди та оцінки потреб у відновленні, що наведені в цій Методиці, розроблено на підставі національних та міжнародних стандартів оцінки, а також керівних принципів Світового банку щодо оцінки збитків та інших матеріалів, що розроблені організаціями, визнаними у світовому співтоваристві.
Ця Методика є обов`язковою для використання під час оцінки збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, проведення судової експертизи (експертного дослідження), пов`язаної з оцінкою збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, та її положення переважають над іншими положеннями нормативно-правових актів, методик, рекомендацій тощо, які регулюють питання визначення розміру збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності. У разі якщо певні питання, пов`язані з оцінкою збитків, не врегульовано цією Методикою, застосовуються інші нормативно-правові акти з питань оцінки майна, що визначені такими згідно із Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", та оціночні процедури, що передбачені міжнародними та національними стандартами оцінки, міжнародною оціночною практикою. Необхідність та доцільність застосування інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна обґрунтовуються у звіті про оцінку збитків (висновку експерта).
Методика передбачає механізми оцінки (визначення розміру) збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям та іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок збройної агресії, оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання станом на дату оцінки, яка є датою не раніше ніж 23.02.2022. Оцінка (визначення розміру) збитків (упущеної вигоди) станом на дату оцінки, яка передує 23.02.2022, здійснюється шляхом проведення оцінки згідно з вимогами Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" або судової експертизи (експертного дослідження) згідно із Законом України "Про судову експертизу" з дотриманням методичного регулювання оцінки майна, яке здійснюється національними стандартами оцінки та міжнародними стандартами оцінки, європейськими стандартами оцінки, нормами міжнародної оціночної практики, що склалася, за наявності вихідних даних та інформаційних джерел, необхідних для проведення оцінки (визначення розміру) збитків.
Звіт про оцінку збитків - документ, що є результатом незалежної оцінки збитків, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (оцінювачем) відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
Як вже було встановлено судом, розмір збитків розраховано на підставі Методики визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, затвердженої Наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна № 3904/1223 від 18.10.2022, якою визначено методику визначення шкоди та обсягу збитків, суб`єктом оціночної діяльності – Товарною біржою "УРТБ".
Відповідно до Звіту № Б-16/07/24/07 про оцінку розміру реальних збитків від 30.10.2024 вартісний вираз реальних збитків, нанесених позивачу станом на 16.07.2024 становить 240 023 доларів США без урахування ПДВ, що за курсом НБУ на дату оцінки складає 9 843 511,25грн без урахування ПДВ.
Також до складу реальних збитків позивачем віднесено витрати, понесені ним на проведення обстеження нерухомого майна та підготовки за наслідками обстеження технічного звіту, що становлять 2 100,00грн, що еквівалентно 57 доларам США за курсом НБУ на дату підготовки технічного звіту.
Дослідивши надані до матеріалів справи технічний звіт попереднього обстеження будівлі нежитлових приміщень № 303/08-23 від 22.08.2023 та звіт № Б-16/07/24/07 про оцінку розміру реальних збитків від 30.10.2024, суд вважає їх належними та допустимими доказами, їх правильність не викликає сумнівів, вони не містять розбіжностей і відповідають вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості.
Заперечення відповідача проти результатів оцінки розміру реальних збитків позивача в матеріалах справи відсутні.
Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України на позивача не покладається обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах.
Зазначений висновок підтверджується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21.04.2021 у справі № 648/2035/17, постанові від 14.02.2018 у справі № 686/10520/15-ц.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем у справі на підставі належних та допустимих доказів доведено повний склад цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування збитків.
Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суду належить зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У п.145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).
З урахуванням наведеного, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Права особи в суді повинні бути захищені таким способом, який реально відновить її порушені інтереси.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків є ефективним способом захисту порушеного права в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично призведе до відновлення його порушених прав.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, а також фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача та підлягають стягненню до Державного бюджету України.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд керується наступним.
Позивачем надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи в розмірі 5 000,00грн.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).
Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду відповідно до вимог ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин, питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено судом після надання відповідних доказів згідно із ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 74, 86, 29, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з держави Російська Федерація (Russian Federation) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс-Рент" (61202, м. Харків, вул. Мисли Мирослава, 38-А, код ЄДРПОУ 43670501) суму спричинених реальних збитків, що виникли внаслідок російської збройної агресії проти України, в розмірі 9 845 611,25грн, що еквівалентно 240 080 доларам США за курсом Національного банку України на дату оцінки та підготовки технічного звіту, з яких: 9 843 511,25грн, що еквівалентно 240 023 доларам США за курсом НБУ на дату оцінки, реальних збитків, понесених внаслідок пошкодження нежитлових приміщень 2-го поверху № 9, 10, 21, 21а, 21б, 24, 27, 27а, 27б, 27в, 27г в літ. "А-2"; нежитлових приміщень 2-го поверху № 1, 1а, 2-:-4, 7, 29, 29а, 29б, ІІ, ІІа, ІІІ в літ. "А-2"; нежитлових приміщень підвалу № 50, 50а, 51, 52, 52а, 60-:-62, 62а, IV, IVa; 1-го поверху № 13, 13а, 16-:-18, 18а, 19, 20, 20а, 22-:-25, 25а, 27, 37, 37а, 38-:-40, V, VI, VII; 2-го поверху № 20, 20а, 20б, 20в, 20г, 31, 35, I, IV в літ. "А-2", загальною площею 26782,7 кв.м за адресою: Україна, Харківська обл., м. Харків, вул. Мисли Мирослава, буд. 38-А; 2 100,00грн, що еквівалентно 57 доларам США за курсом НБУ на дату підготовки технічного звіту, реальних збитків, понесених на замовлення послуги з проведення обстеження будівлі А за наслідками пошкодження та підготовки технічного звіту.
Стягнути з держави Російська Федерація (Russian Federation) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, код ЄДРПОУ: 37993783, рахунок: UА908999980313111256000026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) - 147 684,17грн судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду. 
Повне рішення складено "12" лютого 2026 р. 

Суддя		Т.А. Лавренюк