Справа №: 398/2921/25	

провадження №: 2/398/270/26

РІШЕННЯ
Іменем України 

"27" березня 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Подоляк Я.М.,
за участю секретаря судового засідання  Остапенко А.О., Калатаєвської С.В., Коваленко О.Г.,
представника позивача    Стадніченко І.В.,
відповідача       ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а також судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2022 року позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» уклало договір приєднання, відповідно до індивідуального публічного договору розміщеного на веб-сайті ОКВП «»Дніпро-Кіровоград» https://dnipro-kirovograd.com.ua/ за формою визначеною Постановою КМУ №690 від 05.07.2019 (зі змінами від 02.02.2022) за особовим рахунком № НОМЕР_1 з боржником ОСОБА_1 про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаним договором, підприємство взяло обов`язок надавати послуги з водопостачання та водовідведення та нараховувати розмір плати за отримані послуги, а боржник за п. 29 Договору зобов`язався вносити однією сумою плату виконавцю. Пунктом 31 Договору встановлено, що розрахунковий період для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послуги нараховується щомісяця. Відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
У період з 01.03.2020 року до 01.01.2024 року нарахування проводилося до розподільного приладу КВ-1,5 №16480, починаючи з січня 2024 року до 18.03.2024 року через зняття лічильника з обліку через не проходження своєчасної повірки за повідомленням №О 000000397540 нарахування проводилося за комерційним приладом обліку. З 18.03.2024 року до 01.03.2025 року знову за повіреним розподільним приладом обліку води КВ-1,5, №16480.
Комерційний прилад обліку за адресою: АДРЕСА_2 , згідно акту прийнято на абонентський облік з 21.06.2022 року, Maddalena-25 №1812004890, та розрахунок за комерційним обліком розпочався з липня 2022 року. Розподільний прилад обліку в квартирі боржника не було встановлено тому різниця небалансу нараховувалась по квартирі.
07.02.2020 року на офіційному сайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було розміщено оголошення про намір встановити комерційний прилад обліку та повідомлення про встановлення комерційного обліку 30.01.2020 року було вручено з підписом голові ОСББ .
10.02.2022 року було розмішено повідомлення про публічну пропозицію оферту та розміщений публічний договір приєднання до надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, тому починаючи з 01.03.2022 року змінились умови, за якими надаються та оплачуються послуги, а всі договори про надання послуг з водопостачання та водовідведення, які були укладені раніше втратили чинність.
Жодних заяв про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення на адресу підприємства від відповідача не надходило.
18.02.2025 року за заявою боржника було опломбовано вводи холодної води та припинена послуга.
Відповідач не в повному обсязі та не своєчасно сплачувала за послуги водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за період 01.09.2012 року до 18.02.2025 року становить 81 524,62 грн. На суму боргу позивачем за період з 01.01.2024 року до 01.05.2024 року також нараховано 3% річних в сумі 1 023,30 грн та інфляційні нарахування в сумі 1 635,58 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 84 183,50 грн. Своїми діями боржник завдає шкоди інтересам ОКВП «Дніпро-Кіровоград», що призводить до неможливості виконання господарської діяльності, своєчасно розраховуватись за електроенергію та інші обов`язкові платежі, сплачувати податки.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та сплачений судовий збір.
Ухвалою від 31.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд по суті.
21.08.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання не погоджується з сумою нарахованої позивачем заборгованості, а саме 84 183,50грн. Зазначає, що згідно долученої до позовної заяви довідки про склад сім`ї від 17.12.2024 року, з 12.05.1999 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована одна особа – ОСОБА_1 .
Натомість, відповідно до наданої позивачем довідки про нарахування плати та розмір платежів за особовим рахунком НОМЕР_1 , за період з 01.2012-02.2025, в наведених розрахунках зазначено, що «об`єм м3 вода/стоки за розподільним засобом обліку» обчислювався в період з 01.2013 року по 05.2016 року включно у кількості 51,68 м3 в місяць, та з розрахунком на 5 осіб; в період з 06.2016 року по 11.2020 року включно у кількості 38,500 м3 в місяць, та з розрахунком на 5 осіб; в період з 12.2020 року по 05.2023 року включно у кількості 15,400 м3 в місяць, та з розрахунку на 2 особи. Наведені розрахунки є хибними, так як за адресою АДРЕСА_1 , з 12.05.1999 року зареєстрована одна особа.
Також, у відповідності до довідки КП «Житлогосп» від 24.09.2018 року №692, з 05.09.2008 року за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована одна особа. 
Крім того згідно Акту-розпорядження від 21.06.2024 року КП «Житлогосп» №308, при обстеженні квартири АДРЕСА_3 , інженером ОСОБА_2 в присутності сусідів ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ) встановлено, що ОСОБА_5 в кв. АДРЕСА_3 не проживає з 2014 року, але відповідач не заперечує проти нарахування оплати та заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з розрахунку на 1 (одну) особу за наведений період з 01.2013 року по поточний період у зв`язку з тим, що не були опломбовані вузли розподільного засобу обліку.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі, якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб.
У відповідності до вищенаведеного Закону України вважає незаконною вимогу позивача щодо стягнення заборгованості в загальному розмірі 84 183,50 грн, яка утворилася в результаті неправомірного нарахування суми оплати (Нарахування по нормам розподілу на 5 осіб та на 2 особи у відповідні періоди) за послуги з водопостачання та водовідведення наданих позивачем ОКВП "Дніпро-Кіровоград".
Повідомляє, що з метою досудового врегулювання спору нею було використано позасудовий засіб вирішення, а саме 20.12.2024 року нею було подано заяву до ОКВП "Дніпро-Кіровоград" про проведення перерахунку боргу за послуги з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . 
Копію повідомлення про розгляд цієї заяви, від 23.12.2024 року №948/14/0 від ОКВП "Дніпро-Кіровоград” додає в якості доказу.
Враховуючи викладене просить відмовити у задоволенні позову та зобов`язати позивача здійснити перерахунок заборгованості.
10.09.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої зазначила, що у квартирі відповідача за адресою АДРЕСА_1 , весь час відсутній розподільний прилад обліку (квартирний прилад обліку). З заявою про прийняття на абонентський облік ОСОБА_1 не зверталася.
Нарахування розміру плати проводилося за нормою водоспоживання за кількістю осіб в період з 01.09.2012 року до 01.12.2020 року на 5 осіб, жодний документів про зміну кількості осіб до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не надавалися, тому нараховувалося на осіб, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Підпунктом 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комуна послуги» від 01.05.2019 року № 2189, у редакції змін 01.05.2021 року № 1060-ІХ, та підпункту 11 пункт 47 Правил надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМУ №690 (зі змінами внесеними 02.02.2022 ) діючих на теперішній час, споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкту нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача.
Довідку КП «Житлогосп» від 24.09.2018 року № 692, яку ОСОБА_1 додала до відзиву, проте до ОКВП «Дніпро-Кіровоград не надавала, ані в 2018 році, ані до заяви про перерахунок від 20.12.2024.
З 01.12.2020 року за оновленою довідкою КП « Житлогосп» за запитом підприємства надана довідка про фактичну кількість 2 особи за адресою АДРЕСА_1 , на підставі чого нарахування почало проводитися на 2 особи, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, борг за нормою водоспоживання станом на 01.07.2022 року вже становив 80 807,88 грн, жодної оплати відповідач не проводила в установленому законом порядку послугу не припиняла до 18.02.2025 року.
Крім того, 21.06.2022 року актом було прийнято вузол комерційного приладу обліку на багатоповерховий будинок по АДРЕСА_2 , нарахування почало проводитися з 01.07.2022 року з врахуванням показників комерційного приладу обліку Maddalena-25 №1812004890, однак в період з 01.07.2022 року до 04.04.2023 року, згідно акту обстеження від 04.04.2023 року, проведеного в присутності двох сусідів, які підтвердили не проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 , та за висновком комісії від 23.05.2023 року нарахування за комерційним приладом обліку, за якого проводилося нарахування по АДРЕСА_1 , що належить відповідачу, зроблений перерахунок та знято з нарахувань 57 487,97 грн, що було нараховано за комерційним приладом обліку та в подальшому нарахування не проводилося відповідно до заяви від 18.02.2025 року проведено опломбування двох вентилів з водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 , тобто припинена послуга, що підтверджується актом від 18.02.2025 року.
20.12.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахування розміру плати з посиланням на те, що у квартирі понад 10 років ніхто не проживає, однак підтверджуючих документів не надала. Довідку від 24.09.2018 року № 692, яку ОСОБА_1 долучила до свого відзиву, остання до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не надавала. Крім того факт проживання спростовується іншою довідкою КП «Житлогосп» від 25.12.2020 року.
Отже, відповідачем не було надано підтверджуючих документів про те, де проживають інші члени її сім`ї, як того вимагає Постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», якою визначено, що споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору;
Таким чином, за висновком комісії від 04.03.2025 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку розміру плати за кількістю осіб у зв`язку з відсутністю документального підтвердження цього.
Тому, нарахування розміру плати за кількістю осіб по нормі водоспоживання без комерційного нарахування, хоча встановлений комерційний прилад обліку, є правомірним. 
Таким чином, ОСОБА_1 має сплатити утворену заборгованість за нормою водоспоживання разом з абонентською платою, як власник майна, за період з 01.09.2012 до 18.02.2025 року у розмірі 81 524,62 грн, 3% річних 1023,30 грн. та 1635,58 інфляційні грн, а також судовий збір в сумі 3028,00 грн.
30.01.2026 року відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності під час розгляду даного позову.
03.02.2026 року представником позивача подано заперечення за заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до яких вважає, що до заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості в період з 01.09.2017 по 18.02.2025 року термін позовної давності не може бути застосовано.
Так, по-перше, у серпні 2014 року відповідачем проведено оплату боргу у розмірі 500,00 грн, чим вчинено дію на визнання боргу, оскільки місячне нарахування у серпні 2014 року склало лише 309,45 грн, що підтверджується довідкою про нарахування плати та розмірів платежів (міститься в матеріалах справи) і оплата вчинена у більшому розмірі ніж нарахування за місяць, тому перебіг позовної давності перервався та почав відлік заново з 01.08.2014 року до 01.08. 2017 року відповідно до вимог ст. 264 ЦК України.
По-друге, у період з 12.03.2020 по 01.07.2023 року на території України впроваджено карантин на строк дії якого строки позовної давності не застосовуються.
По-третє, з 24.02.2022 строки позовної давності, у зв`язку з введеним на території України воєнного стану, взагалі зупинено, отже термін позовної давності в період з 01.09.2012 по 18.02.2025 року не може бути застосовано.
Позовна заява подана до суду 13 травня 2025 року, тому вважає що сума заявлена підлягає до стягнення повністю з 01.09.2012 року по 18.02.2025 року.
Просить заяву відповідача про застосування строків позовної давності відхилити та провести стягнення боргу відповідно до заявлених вимог.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що нарахування оплати за послуги позивача здійснювалось за кількістю осіб, зареєстрованих в житловому приміщенні. Так, з вересня 2012 року до листопада 2020 року нарахування було здійснено на п`ятьох осіб, відомості про реєстрацію яких були подані при постановленні квартири на облік. Потім, 21.06.2022 року актом було прийнято вузол комерційного приладу обліку на багатоповерховий будинок, в якому знаходиться квартира відповідача, під час якого з`ясовано, що у квартирі зареєстровано дві особи, тому нарахування з липня 2022 року (нарахування здійснюється за повний місяць) здійснювалось на дві особи. У квітні 2023 року за заявою відповідача було здійснено перерахунок заборгованості за період з грудня 2020 року до квітня 2023 року, оскільки остання надала відомості про реєстрацію у цей період у квартирі двох осіб, і у зв`язку з перерахунком з загальної суми боргу було списано 57 487,97грн. За попередній період перерахунок не робився, оскільки відповідачем доказів зміни складу сім`ї надано не було. На підставі акту, складеного 04.04.2023 року представниками позивача в присутності сусідів, про непроживання осіб у квартирі, нарахування плати за послуги позивача з 02.05.2023 року було зупинено. Подальші нарахування сум, які маються у довідці про нарахування плати, це різниця небалансу за показниками, тобто різниця між показниками за попередній та поточний періоди за комерційним приладом. Перерозподіл цієї різниці та нарахування плати за неї здійснюється навіть в разі призупинення нарахування у зв`язку з непроживанням особи у квартирі. Надання відомостей про кількість зареєстрованих у приміщенні осіб, покладено на споживача послуг/власника приміщення. Таке нарахування припиняється тільки після припинення надання послуг позивача до приміщення, тобто в даному випадку нарахування відповідачеві було припинено з 18 лютого 2025 року, коли за заявою останньої було опломбовано вводи холодної води та припинено послугу. Нарахування різниці небалансу відповідачеві за період з червня 2023 року до лютого 2025 року з урахування того, що у квартирі ніхто не проживає, було здійснено з розрахунку на одну людину.
Відповідач в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти нарахування оплати та заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з розрахунку на одну особу, оскільки лише вона одна була зареєстрована у квартирі. Інші особи були зняті з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» від 24.09.2018 року. Крім того, на квартиру, у зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань, було накладено арешт, тому вона, навіть за бажання, не могла когось зареєструвати у цій квартирі. При цьому, просить застосувати строків позовної давності під час розгляду даного позову.
Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, суд приходить до наступних висновків. 
Згідно з копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та статуту ОКВП «Дніпро - Кіровоград» - є підприємством з надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав від 13.12.2024 року №407971571, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23.12.1999 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно відомостей про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , від 17.12.2024 року за вказаною адресою з 12.05.1999 року зареєстрована ОСОБА_1 .
У порядку інформування споживачів послуг типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення було розміщено на веб-сайті позивача.
Також 07.02.2020 року на офіційному веб-сайті позивача було розміщено повідомлення про намір встановлення вузлів комерційного обліку та вказано адреси, за якими таке встановлення планується, в тому числі і в будинку АДРЕСА_2 .
20.12.2024 року ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідно до якої вказані послуги надаються до квартири АДРЕСА_3 . Крім того, згідно вказаної заяви нарахування плати за вказані послуги з 01.07.2022 здійснюється на підставі загального будинкового лічильник.
Відповідно до акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 21.06.2022 року, слюсарем КВПіА ОМРППОВ ВНЦ ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на підставі прийняття комерційного приладу обліку, наряд-завдання №255191, проведено огляд і опломбування вузла комерційного обліку питної води, що встановлений за адресою: АДРЕСА_2 в оглядовому колодязі.
Доказів про відмову від користування послугами позивача відповідачем не надано. 
Статтею 332 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України).
За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач – фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги, а саме: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів – вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», серед іншого затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Зазначений договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця послуг.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.
Отже, через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті позивача зазначеного договору, з урахуванням отримання відповідачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зазначений договір, форма якого затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690 (з подальшими змінами), є укладеним.
Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги.
Зі свого боку позивач договірні зобов`язання виконує в повному обсязі, надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у відповідності до умов договору та чинного законодавства України. Боржник свої зобов`язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.
Відповідно до довідки про нарахування плати та розмір платежів за період з вересня 2012 року до лютого 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 81 524,62 грн.
Крім того, позивачем на суму боргу за періоди з 01.01.2024 до 01.05.2024 також нараховано 3% річних в сумі 1 023,30 грн та інфляційні нарахування в сумі 1 635,58грн.
Як вбачається з вказаної довідки, нарахування вартості наданих послуг позивачем здійснювалось виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у приміщенні, а саме, за період з вересня 2012 року до листопада 2020 року з розрахунку п`ять осіб, а в подальшому - з розрахунку дві особи. 
Згідно з копією довідки квартального комітету №7 Олександрійської міської ради від 11.12.2017 року за №429, ОСОБА_7 , 1977 року народження, ОСОБА_9 , 2003 року народження, та ОСОБА_10 , 2005 року народження, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідно до копії довідки КП «ЖИТЛОГОСП» від 24.09.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був знятий з реєстрації за вказаною адресою з 05.09.2008 року разом з дітьми: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно копії довідки КП «ЖИТЛОГОСП» від 25.12.2020 року №531, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - власник та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , – син.
Відповідно до копії акту-розпорядження від 21.06.2024 року №308, складеного КП «Житлогосп», ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_3 , не проживає з 2014 року.
Згідно з копією витягу з реєстру Територіальної громади від 09.08.2025 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 20.01.2020року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .
Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади від 19.08.2025 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 19.03.2020 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .
Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , ОСОБА_6 03.09.2022 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_12 .
Відповідно до копії акту обстеження від 04.04.2023 року, складеного представником відділу Олександрійського ВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград», в присутності сусідів, за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не проживає протягом багатьох років. Зі слів сусідів, де знаходиться власник невідомо.
Згідно з копією акту ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 02.05.2023 року, складеного за результатами розгляду службової від 10.04.2023 року №57 ОСОБА_6 щодо заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту встановлення комерційного приладу розподіл та перерозподіл проводиться за винятком квартири АДРЕСА_9 , нарахування абонентської плати призупинити. У разі виявлення власників поновити нарахування по абонентській платі.
Відповідно до акту №000307478 від 18.02.2025 року було проведено позачергове обслуговування приладу обліку води та здійснено опломбування засобу вимірювальної техніки за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 .
Згідно з копією акту ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 04.03.2025 року №10, ОСОБА_1 відмовлено у здійснені перерахунку заборгованості, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав від 16.09.2024 року №39503797, до реєстру внесено відомості про реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна – квартири АДРЕСА_3 . Обтяження припинено 16.09.2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) – вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже у відповідача ОСОБА_1 , як власника нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заяви-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, виник обов`язок зі сплати наданих позивачем послуг.
При цьому, відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності.
Як вже зазначалось позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період 01.09.2012 року до 18.02.2025 року у сумі, що становить 81 524,62 грн. 
Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Частинами 1,3 статті 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу.
Частини 3,4 статті 267 ЦК України передбачають, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Як вбачається з наданої позивачем довідки плати та розмір платежів, останній платіж відповідачем було здійснено у серпні 2014 року, у подальшому жодних платежів не було. Отже, саме з цього часу для позивача почав відлік строку позовної давності для звернення до суду з позовом про захист своїх прав та інтересів, який тривав до 01.08. 2017 року 
При цьому, до суду з вказаним позовом позивач звернувся 15.05.2025 року, тобто більше ніж через десять років з часу, коли дізнався про порушення свого права.
Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка не виходить за межі трирічного строку позовної давності звернення до суду за захистом своїх прав, тобто за період з травня 2022 року до 18.02.2025 року.
Щодо посилань представника позивача на те, що термін позовної давності не може бути застосований, оскільки з 12.03.2020 до 01.07.2023 року на території України впроваджено карантин, на строк дії якого строки позовної давності не застосовуються, а потім на території України взагалі зупинено строки позовної давності у зв`язку з введеним воєнного стану, слід зазначити наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України встановлений карантин.
Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383 до 30 червня 2023 року.
Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.
Поряд із цим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.
Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року.
На підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України виключено. Закон № 4434-IX від 14.05.2025 набрав законної сили 04.09.2025. 
Проте суд звертає увагу, що у даній справі строк позовної давності сплив ще 01.08.2017 року. Якщо строк позовної давності (загальний 3 роки) сплив до 12.03.2020 року (початку карантину), карантинні зупинення та воєнний стан не поновлюють цей строк, оскільки право на позов уже було втрачено. Отже суд зобов`язаний застосувати наслідки спливу позовної давності.
Відповідачка не заперечує проти нарахування оплати та заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у межах позовної давності з розрахунку на 1 (одну) особу, посилаючись на довідку КП «ЖИТЛОГОСП» від 24.09.2018 року, відповідно до якої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був знятий з реєстрації за вказаною адресою з 05.09.2008 року разом з дітьми: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проте у вказаній довідці наявна інформація про кількість зареєстрованих у приміщенні осіб, що актуальна станом на 24.09.2018 рік. Відповідно до довідки КП «ЖИТЛОГОСП» від 25.12.2020 року №531, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - власник та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , – син. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.
Отже, споживач має право не сплачувати вартість житлово-комунальних послуг у випадку, якщо він подасть відповідну письмову заяву до надавача послуг та документально оформить свою відсутність в квартирі.
Підпунктом 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та підпункту 11 пункт 47 Правил надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 передбачено, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Відомостей, щодо іншого місця реєстрації, або проживання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які б спростували відомості надані у довідці КП «ЖИТЛОГОСП» від 25.12.2020 року №531- матеріали справи не містять. Отже позивачем правомірно було здійснено нарахування вартості спожитої комунальної послуги на 2 особи у визначений судом до стягнення період.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 6220,97 грн:
1415, 92 грн (707,96+707,96) – вартість спожитих послуг за нормами споживання за травень, червень 2022 року; 
4 243,05 грн (103,53+567,94+407,95+582,33+1259,73+294,34+855,30+97,27+74,66) – вартість перерозподілу загального обсягу споживання за комерційним засобом та перерахунку по особовим рахункам;
562 грн - абонентське обслуговування.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 3% річних у сумі 62,21 грн та інфляційні нарахування у сумі 87,54 грн, за період який визначений позивачем в розрахунку і заявлений до стягнення, а саме з 01.01.2024 по 01.05.2024.
Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 229,15 грн (6370,72 х 100/84 183,50 х 3028,00/100).
Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 247, 258-259, 206, 263, 265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в загальному розмірі 6370,72  грн, яка включає в себе заборгованість за основним зобов`язанням за період з травня 2022 року до 18.02.2025 року в розмірі 6220,97 грн, та індекс інфляції в сумі - 87,54 грн і 3% річних в сумі - 62,21 грн за період з січня 2024 року до травня 2024 року.
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» судовий збір в розмірі 229,15 грн.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», адреса місцезнаходження: 25009, Кіровоградська обл. м. Кропивницький, вул. Соборна, 19а; код ЄДРПОУ 03346822.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_10 .

Суддя    Я.М. ПОДОЛЯК