ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/13459/25  Номер провадження 22-ц/814/1143/26	Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Панченка О.О., Пікуля В.П., 
за участю секретаря Сальної Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
за заявою адвоката Галушко Анни Олексіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Галушко Анни Олексіївни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2025 року,
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2025 року заявник звернулась до суду із вказаною заявою, у якій просила скасувати судовий наказ у справі №554/13459/25 суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Бугрій В.М. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості за комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 5 733,91 грн. та солідарне стягнення з боржників на користь стягувача судового збору у сумі 302,80 грн.; стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 151,40 грн. за подачу заяви про скасування судового наказу та 1 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2025 року заяву задоволено.
Скасувано судовий наказ Шевченківського районного суду міста Полтави від 07 жовтня 2025 року у цивільній справі №554/13459/25, про стягнення солідарно : з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго» заборгованості за комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 5 733,91 грн. та судового збору у сумі 302,80 грн.
Стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 151,40 грн.
Відмовлено у стягненні з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Не погодившись із вказаною ухвалою у частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, її в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 – адвокат Галушко Анна Олексіївна, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу в цій частині та задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.
В обгрунтування апеяційної скарги вказувала, що витрати на правову допомогу підлягали відшкодуванню на користь ОСОБА_1 з ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго”.
Вказувала, що висновок про те, що сума витрат у розмірі 1 000 грн за послуги адвоката є неспівмірною із наданими адвокатом послугами суд належним чином не мотивував.
Від ПОКВПТГ “Полтаватеплоенерго” надійшов відзив, який обгрунтовано тим, що заперечення викладені у апеляційній скарзі є безпідставними та необгрунтованими, просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 24.10.2025 залишити в силі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного розгляду у даній справі є судове рішення суду першої інстанції в частині, що стосується розподілу судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина 1, пункт 1 частини 3 статті133 ЦПК України).
За змістом положень статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Галушко Анна Олексіївна звернулася до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.
У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина 2 статті 42 ЦПК України).
Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.
Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.
Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.
Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження у разі задоволення заяви про видачу судового наказу при зазначенні у цій заяві про стягнення судових витрат, суд, задовольняючи вимоги стягувача, може стягнути судові витрати саме з боржника.
Оскільки саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.
При цьому, з огляду на приписи частини 2 статті 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.
При цьому слід зауважити, що скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується. Тому правові підстави для стягнення правничої допомоги на користь заявника відсутні.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у стягненні зі стягувача на користь боржника витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Разом з тим, відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу, місцевий суд виходив з того, що вони є неспівмірними.
Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції.
Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом неправильно викладені мотиви, із яких він виходив, що призвело до помилкових висновків в мотивувальній частині ухвали, тому оскаржувана ухвала в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміні, з мотивів, зазначених в мотивувальній частині цієї постанови.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Галушко Анни Олексіївни – задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2025 року – змінити, з мотивів, зазначених в мотивувальній частині цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 10 квітня 2026 року.

Головуючий    Т.В. Одринська 

Судді       О.О. Панченко

В.П. Пікуль