ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/22029/24
провадження № 2-др/753/282/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Додаткове)
20 лютого 2026 року          м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Мірошниченко І.Р., розглянувши заяву адвоката Коротун Олександра Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні майном.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2025 року було відмовлено в задоволенні позову.
До Дарницького районного суду м. Києва звернувся адвокат Коротун О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з заявою про стягнення судових витрат, відповідно до якої відповідач просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. 
Від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без участі сторони відповідача, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.
Від позивача надійшли заперечення відповідно до яких остання зазначає, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не в повній мірі відповідають критерію реальності таких витрат у зв`язку з чим у просила відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. 
Дослідивши заяву та матеріали справи, заслухавши сторони суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:  1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);  2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);  3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;  4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, 
На підтвердження витрат, які поніс відповідач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником відповідача надано договір про надання правничої допомоги № 17042025 від 17.04.2025 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 17.04.2025 року, відповідно до якого зокрема сторони погодили, що розмірі гонорару адвоката за даною додатковою угодою є фіксованою та складає 8000,00 грн., та не залежить від кількості судових засідань, кількості підготовлених процесуальних документів, платіжну інструкцію № 1022691 від 03.12.2025 року про сплату ОСОБА_3 , грошових коштів у розмірі 8000,00 грн. 
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
З урахуванням викладеного, беручи до уваги співмірність суми витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, враховуючи, суд приходить до висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 2500 грн., що буде співмірним зі складністю справи.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Коротун Олександра Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.
В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя          С.В. Кулик