ЄУ № 712/14379/25
Провадження №3/712/36/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пронька В.В.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 483721 від 15.10.2025) про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права, відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
15.10.2025 о 08 год. 25 хв. в м. Черкаси, вул. Смілянська, 129, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився, під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери №468625/471019, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. 
В результаті вищевказаної події було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 483721 від 15.10.2025 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що, на його думку, дії працівників поліції мали провокаційний характер та були спрямовані на те, щоб він залишив транспортний засіб і поїхав разом із ними. При цьому він висловлював сумніви щодо того, що його буде доставлено саме до медичного закладу для проходження огляду. Зазначив, що мав намір скористатися правовою допомогою захисника, однак працівники поліції не стали чекати його прибуття. ОСОБА_1 пояснив, що фактичної відмови від проходження огляду він не висловлював, а очікування захисника було безпідставно розцінено працівниками поліції як затягування часу, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол за відмову від проходження огляду. Також вказав, що ознаки наркотичного сп`яніння, які були зазначені працівниками поліції, є надуманими та не відповідали дійсності, що, за його словами, підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. Крім того, пояснив, що після зазначеного інциденту, того ж дня — 15.10.2025 об 11 год. 00 хв., він самостійно звернувся до КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», за результатами огляду в якому встановлено, що ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього не виявлено, перебував у тверезому стані.
Захисник Поліщук О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив клопотання про закриття провадження у справі, обгрунтовуючи клопотання він посилається на відсутність у діях останнього як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке. Насамперед зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Викладені у протоколі та рапорті працівників поліції ознаки (звужені зіниці, блідість) мають виключно суб`єктивний характер, не підтверджені жодними об`єктивними засобами фіксації та не підкріплені результатами медичного огляду, проведеного у встановленому законом порядку. Крім того, захисник звертає увагу, що визначальним доказом у справі є медичний документ — виписка зі спеціалізованого закладу охорони здоров`я, відповідно до якої ОСОБА_1 того ж дня, 15.10.2025 о 11 год. 05 хв., пройшов огляд, за результатами якого ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявлено, встановлено стан «тверезий». На думку захисника, зазначений доказ є більш надійним та об`єктивним порівняно із візуальними припущеннями працівників поліції та спростовує викладені у протоколі обставини. Окремо зазначається, що відсутні належні докази фактичної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння саме у встановленому законом порядку. Із матеріалів справи вбачається, що поведінка останнього полягала у намірі скористатися правовою допомогою захисника та очікуванні його прибуття, що не може розцінюватися як безумовна та категорична відмова від проходження огляду. Захисник також наголошує на недотриманні працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а також підзаконних нормативно-правових актів, які регламентують порядок проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема щодо чіткого дотримання процедури направлення до закладу охорони здоров`я, належного роз`яснення прав особі, забезпечення проведення огляду та належної фіксації факту відмови. За твердженням захисника, порушення встановленої процедури є підставою для визнання відповідних доказів недопустимими. Крім того, у клопотанні звертається увага на те, що працівниками поліції не забезпечено належної реалізації права ОСОБА_1 на правову допомогу, що виразилось у фактичному ігноруванні його наміру залучити захисника, що, у свою чергу, вплинуло на подальшу кваліфікацію його дій як відмови від проходження огляду. З урахуванням викладеного захисник вважає, що зібрані у справі докази є суперечливими, неузгодженими між собою та не відповідають критеріям належності, допустимості та достатності, а тому не можуть бути покладені в основу притягнення особи до адміністративної відповідальності. Посилаючись на положення ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості, а також вимоги ст.ст. 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, захисник зазначає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи підлягають тлумаченню на її користь. У зв`язку з цим просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується рядом наступних доказів.
З рапорту поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Приймака М. від 15.10.2025 року вбачається: що 15.10.2025 о 08:25 під час патрулювання у м. Черкаси по вул. Смілянська, 129 було зупинено транспортний засіб «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався без чинного полісу ОСЦПВ. Під час спілкування встановлено водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, та неприродна блідість. О 08 год. 50 хв. водієві запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в КНП «ЧОНД», однак він навмисно затягував час, посилаючись на необхідність пошуку адвоката. Йому було роз`яснено ознаки сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду. Незважаючи на наданий достатній час, адвокат на місце не прибув. Близько 09 год. 17 хв. зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП. Подія фіксувалась на бодікамеру.
Крім того, матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.10.2025, відповідно до якого у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість.
Крім вище зазначених документів, матеріали справи містять витяг щодо пошуку посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , довідка старшого інспектора з ОД відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції Бойка Р. від 16.10.2025 та відеозаписи.
Відповідно до матеріалів відеозаписів, на яких зафіксовано події, вбачається, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу та встановлення відомостей про його реєстрацію, під час спілкування з водієм, який не виходив з автомобіля та розмовляв через привідкрите вікно, виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, про що повідомили останнього. Після цього водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він зазначив про необхідність залучення захисника. Працівники поліції надали йому час для залучення адвоката, однак останній на місце події так і не прибув. У подальшому водієві повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснено наслідки відмови від його проходження, проте водій не надав чіткої відповіді та фактично не погодився проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що останній після події самостійно звернувся до медичного закладу та за результатами огляду перебував у тверезому стані, суд оцінює критично з огляду на наступне.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що виразилось саме у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у даному випадку полягає не у встановленні факту перебування особи у стані сп`яніння, а саме у відмові водія від проходження відповідного огляду.
Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться у визначеному законом порядку, зокрема за направленням працівника поліції та у відповідному закладі охорони здоров`я. Водночас самостійне звернення особи до медичного закладу після фіксації події та відмови від проходження огляду на вимогу працівників поліції не є належним виконанням обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР України, та не спростовує факту відмови від огляду у встановленому порядку.
Крім того, такий огляд був проведений через певний проміжок часу після зупинки транспортного засобу, що об`єктивно не виключає можливості зміни фізіологічного стану особи, а отже не може достовірно свідчити про її стан саме на момент керування транспортним засобом.
Посилання сторони захисту на відсутність стану сп`яніння також не впливають на юридичну оцінку дій ОСОБА_1 , оскільки у межах даного провадження підлягає встановленню факт дотримання або недотримання водієм обов`язку пройти огляд на вимогу працівника поліції, а не безпосередньо стан сп`яніння.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наданий стороною захисту медичний висновок про відсутність стану сп`яніння не спростовує встановленого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у порядку, визначеному законом, а відтак не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо необхідності залучення адвоката та порушення у зв`язку з цим права на захист, суд також оцінює критично та не вбачає підстав для їх задоволення.
Суд зазначає, що право особи на правову допомогу, гарантоване ст. 268 КУпАП, не заперечується, однак реалізація такого права не може використовуватися як підстава для ухилення від виконання законних вимог працівників поліції, зокрема обов`язку, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху України, пройти огляд на стан сп`яніння.
Як убачається з матеріалів справи та відеозаписів, працівники поліції не перешкоджали ОСОБА_1 у реалізації його права на захист, повідомили йому про таке право та надали достатній час для залучення захисника. Разом з тим, очікування прибуття адвоката тривало значний проміжок часу, однак останній на місце події так і не прибув.
При цьому суд враховує, що законодавством не передбачено обов`язкової участі захисника під час проведення огляду на стан сп`яніння, а також не встановлено можливості відкладення такого огляду на невизначений час у зв`язку з його очікуванням. Вимога працівника поліції про проходження огляду є обов`язковою для виконання та підлягає негайній реалізації у визначеному законом порядку.
Фактична поведінка ОСОБА_1 , яка полягала у посиланні на необхідність залучення захисника без подальшого вчинення дій, спрямованих на проходження огляду, за відсутності об`єктивних перешкод для цього, обґрунтовано розцінена працівниками поліції як ухилення від проходження огляду.
Отже, посилання сторони захисту на порушення права на правову допомогу є безпідставними, оскільки таке право ОСОБА_1 було забезпечено, а його реалізація не звільняла останнього від обов`язку виконати законну вимогу працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, суд звертає окрему увагу, що питання правомірності чи неправомірності зупинки транспортного засобу не входить до предмета доказування у цій категорії справ та не впливає на обов`язок водія виконати законну вимогу працівника поліції щодо проходження відповідного огляду.
Навіть у разі незгоди особи з підставами зупинки транспортного засобу, така обставина не звільняє її від обов`язку дотримуватись вимог чинного законодавства, у тому числі пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції. Оцінка ж законності дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу може бути предметом окремого оскарження у встановленому законом порядку, однак не є предметом розгляду даної справи.
Невизнання  ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює, як намагання уникнути адміністративної відповідальності, а зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, ч.1 ст. 130, ст. ст. 268, 278, 283, 284, 294, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ВизнатиОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У разі несплати ОСОБА_1  штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1  подвійний розмір штрафу, а саме 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.).
Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.) грн. який зарахувати на рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікацій доходів бюджету 22030106.
Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського
районного суду м. Черкаси В.В. Пронька