Справа № 944/6535/21 
Провадження №1-кп/944/498/23

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2026	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого  ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворів кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021142350000438 від 07.11.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ області, зареєстрованого та такого, що фактично проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, 
у с т а н о в и в:
приблизно 20 серпня 2021 року, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профійактику, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, за допомогою мережі Інтернет, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику.
При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказане міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, а саме надав свої анкетні дані, та серію паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданого 21.12.2015 територіальним органом Державної міграційної служби 2601 для внесення відомостей у міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, яке надає право перетнути державний кордон України без перебування на самоізоляції.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблений офіційний документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, вказавши в ній завідомо недостовірні відомості про проведену вакцинацію 02.06.2021 та 05.07.2021 гр. ОСОБА_5 , а також посвідчила його відбитком штампу з використанням особистих даних лікаря ОСОБА_6 , підписом вказаного лікаря та відбитками печатки з найменуванням КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради, після чого передала міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив пособництво в підробленні іншого офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 КК України.
Крім цього, 07 листопада 2021 року о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будомеж», що за адресою: с. Грушів Яворівського району Львівської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 надав працівнику Державної прикордонної служби України завідомо підроблене міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на ім`я ОСОБА_4 , який КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради не видавався та не посвідчувався, чим використав завідомо підроблений документ.
Тобто ОСОБА_4 вчинив використання завідомо підробленого документа - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Також, обвинувачений вказав, що шкодує про вчинене та більше подібного не допускатиме. Просив суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу мінімального розміру. 
Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. 
Прокурор також не оспорює фактичних обставин, при яких вчинено кримінальні проступки, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.
Ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст.6 застосовуються у провадженнях щодо всіх кримінальних справ.
В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
Відповідно до положень ст.50 КК України, до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, суворо дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінальних проступків, розкаявся у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкриттю даних кримінальних правопорушень.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
На основі наведеного, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу та у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті за якими обвинувачується ОСОБА_4 , суд не знаходить.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, 395 КПК України, суд, 
у х в а л и в:
ОСОБА_4  визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358- у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі частин 1-3 ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання ОСОБА_4  за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень;
Речовий доказ: підроблений офіційний документ - міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику, вказавши в ній завідомо недостовірні відомості про проведену вакцинацію 02.06.2021 та 05.07.2021 гр. ОСОБА_5  - залишити при матеріалах кримінального провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя    ОСОБА_7