Справа № 448/289/25 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В. 
Провадження № 33/811/427/26 Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Тимощука Олександра Івановича на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 10 лютого 2026 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
– адвоката Тимощука О.І. 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. судового збору.
Згідно постанови судді,  ОСОБА_1 16 лютого 2025 року о 03:26 год. по вул.Сонячній, 20 в с.Раденичі Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом – автомобілем марки «Kia Ceed», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.  
В апеляційній скарзі захисник правопорушника  ОСОБА_1  – адвокат Тимощук О.І. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Зазначає, що працівниками поліції порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та Інструкцію про порядок виявлення ознак сп`яніння. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1  транспортним засобом. Звертає увагу на те, що відеозапис події не повний та не безперервний, не відображає всіх подій. Звертає увагу, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1  прав та обов`язків, не запропонували поїхати до медзакладу, не відсторонили від керування транспортним засобом. 
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити, згідно п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення. 
Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Тимощука О.І. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд  приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №248382 від 16 лютого 2025 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4083764 від 16 лютого 2025року, зокрема за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №248382 від 16 лютого 2025 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому.
При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому. 
Крім цього, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, такий власноручно зазначив про те, що випив 0, 5 л. пива. Просить суворо не карати. 
Апеляційний суд не бере до уваги доводи адвоката Тимощука О.І. в частині недоведення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі вищепереліченими доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.  Відповідно до наданого відеозапису, на ньому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Що стосується тверджень апелянта щодо порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення ознак сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.  Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 р.
Згідно з п. 6, п. 7 Розділу І цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці чи в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, вищевказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. 
Крім цього, апеляційний суд відхиляє доводи адвоката Тимощука О.І. про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки такі не спростовують вину останнього в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, а сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення не спростовує факту його вчинення. 
Таким чином, доводи  адвоката Тимощука О.І. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,- 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Тимощука О.І. – залишити без задоволення, а постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 10 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя    Галапац І.І.