Справа № 606/2169/25 року

Р і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2026 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Малярчука В.В.,
при секретарі Зіньковській Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просить стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти в розмірі 10000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позовної заяви до суду, до досягнення нею повноліття.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 не надає коштів на утримання дитини, чим не виконує обов`язок з утримання дитини. Позивачці важко самій забезпечити відповідні умови для повноцінного навчання, фізичного та духовного розвитку доньки.
В судове засідання позивачка не з`явилася, однак звернулася до суду із заявою, у якій просить справу слухати в її відсутності, позов підтримує повністю.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки судом встановлено:
Згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано 12 січня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області України, актовий запис № 1.
Під час перебування в шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Плебанівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області України, про що 13 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис № 9.
Однак, відповідач ОСОБА_2 жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає.
Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч.1,2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.
Однак, позивачка ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 в змозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі 10000 грн. 00 коп. до досягнення дочкою повноліття, а тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на дитину в розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 грудня 2025 року, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов про стягнення аліментів слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в користь позивачки ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 22 грудня 2025 року.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в користь позивачки ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 22 грудня 2025 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядається вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК